Ja.
Ganske dødt.
Som dørsøm.
Dødsattest, sir.
Hold op!
Væk tilbage, praddock.
Tuppence er tuppence.
- Undskyld mig! - Jeg siger!
Forbrydere.
Avis!
Vi er sultne, sir!
- Venligst, sir, vi er meget sultne. - Enhver bid. Vi er sultne, sir.
- Eventuelle rester. - Vi sulter,
Venligst, sir. Vi er meget sultne.
Glædelig jul fra hans herredømme, borgmesteren!
- Venligst, sir. - Åh, se. Der er det.
Oi! Kom tilbage her med det! Det er vores kød!
Give det tilbage! Det er vores! Kom tilbage!
- Der er du, sir. - Tak.
Friske varme kastanjer.
- Hvordan vil du gerne have denne? - Det er perfekt.
Det er en dejlig frisk ål.
Her er Faderen, Sønnen og Helligånden. Skrub af.
Og under hvilken er ærten? Bom, bom, bom, bom...
Bom! Kom væk herfra.
Der er vi. Se dette nu.
Glædelig jul, onkel!
- Gud bevare dig. - Bah! Humbug!
Jul en humbug? Onkel! Det mener du ikke.
Glædelig jul.
Hvilken grund har du til at være glad? Du er fattig nok.
Hvilken ret har du til at være så trist? Du er rig nok.
- Humbug! - Vær ikke sur, onkel.
Hvad kan jeg ellers være, når jeg lever i sådan en verden af tåber som denne?
Glædelig jul.
Hvad er juletid for dig, men en tid til at betale regninger uden penge.
En tid til at finde dig selv et år ældre og ikke en krone rigere.
Hvis jeg kunne arbejde min vilje,
enhver idiot, der går rundt med Glædelig jul på læberne
skal koges i sin egen budding
og begravet med en pæl af kristtorn gennem sit hjerte!
- Onkel! - Nevø!
Hold julen på din egen måde og lad mig holde den på min.
Behold det? Men du beholder det ikke!
Lad mig så lade være.
Meget godt det nogensinde har gjort dig.
Der er mange ting, som jeg har fået godt ud af og ikke har tjent på.
Julen er blandt dem.
Men jeg har altid tænkt på julen som en venlig, velgørende tid.
Den eneste gang, hvor mænd åbner deres lukkede hjerter
og tænk på alle mennesker som medrejsende til graven
og ikke en anden race af skabninger, der er bundet på andre rejser.
Og derfor, onkel,
selvom den aldrig har lagt en stump guld eller sølv i min lomme,
Jeg tror, det har gjort mig godt, og jeg siger, Gud velsigne det!
Lad mig høre en anden lyd ud af dig, Cratchit,
og du holder jul ved at miste din situation!
Du er en ret kraftfuld taler, sir. Et under, at du ikke går ind i Folketinget.
Vær ikke sur, onkel. Kom og spis hos os i morgen.
Jeg ses først i helvede.
Men hvorfor? Hvorfor så koldhjertet, onkel? Hvorfor?
Hvorfor blev du gift?
Fordi jeg blev forelsket.
Fordi...
...du faldt...
...forelsket?
God eftermiddag.
Jeg ønsker dig intet. Jeg beder dig ikke om noget.
- Hvorfor kan vi ikke være venner? - God eftermiddag.
Jeg er ked af, af hele mit hjerte, at finde dig så resolut.
Men jeg har lavet retssagen til hyldest til julen, og derfor
- glædelig jul, onkel! - God eftermiddag!
- Og godt nytår! - God eftermiddag!
Og rigtig glædelig jul til dig også, hr. Cratchit.
Glædelig jul til dig, sir.
Der er en anden.
En kontorist tjener 15 shilling om ugen...
...og med en kone og familie, taler om en glædelig jul.
Jeg trækker mig tilbage til Bedlam.
God eftermiddag. Joakim og Marleys, tror jeg?
Har jeg fornøjelsen af at tale til Mr. Joakim eller Mr. Marley?
Mr. Marley har været død i syv år.
Han døde for syv år siden... netop denne nat.
Nå, vi er ikke i tvivl om, at hans generøsitet
er godt repræsenteret af sin efterladte partner.
Ved denne festlige sæson af året, Mr. Joakim,
det er mere end normalt ønskværdigt, at vi træffer en lille foranstaltning
for de fattige og de nødlidende.
Mange tusinde mangler fælles trøst, sir.
Er der ingen fængsler?
Fængsler? Ja, ja, masser af fængsler.
Og fagforeningernes arbejdshuse, er de stadig i drift?
De er. Jeg ville ønske, jeg kunne sige, at de ikke var det.
Løbebåndet i fuld vigør?
- Meget travlt, sir. - Godt!
Jeg var bange for, at der var sket noget, der stoppede dem i deres nyttige forløb.
Ja. I denne juletid er et par af os, der bestræber sig på at rejse en fond
at købe de fattige noget kød og drikke og midler til varme.
Hvad skal vi sætte dig ned for?
- Ikke noget. - Åh, vil du være anonym?
Jeg ønsker at blive ladt alene! Jeg glæder mig ikke til jul,
og jeg har ikke råd til at gøre ledige mennesker glade.
Jeg støtter de virksomheder, jeg har nævnt.
Og dem, der har det dårligt, skal derhen.
Mange kan ikke tage dertil.
Og ærligt talt ville mange hellere dø.
Så må de hellere gøre det og mindske overskudsbefolkningen.
God eftermiddag, mine herrer!
God eftermiddag.
Du vil vel have hele dagen i morgen?
Hvis det er passende, sir.
Det er ikke praktisk, og det er ikke fair.
Hvis jeg skulle lægge dig en halv krone for det, ville du tro, at du var dårligt brugt.
Og alligevel tror du ikke, jeg er dårligt brugt, når jeg betaler en dagsløn for intet arbejde.
Det er kun én gang om året, sir.
Dårlig undskyldning for at plukke en mands lomme hver 25. december.
Men jeg formoder, du skal have hele dagen.
Vær her så meget tidligere næste morgen.
Hr.
Til ære for juleaften!
Gør det!
Hvor er du? Her!
Hvorfor ser alt ud til at ske for mig?
Gå væk! Gå væk!
Balderdash!
Jeg har givet mig selv viljen.
Det er, hvad det er.
Det hele er stadig en brummen...
Hvordan nu!
Hvad vil du med mig?
Åh, meget.
- Hvem er du? - Spørg mig, hvem jeg var.
Hvem var du dengang?
I livet var jeg din partner,
Jacob Marley.
Kan du sidde ned?
- Jeg kan. - Gør det så.
Du tror ikke på mig.
Det gør jeg ikke.
Hvorfor tvivler du på dine sanser?
Fordi den mindste ting kan påvirke dem.
En let lidelse i maven kan få dem til at snyde.
Du kan være en ufordøjet smule oksekød. En klat sennep.
En krumme ost. Et fragment af understegt kartoffel.
Der er mere af sovs end af grav om dig, uanset hvad du er.
Barmhjertighed! Forfærdeligt tilsyneladende, hvorfor plager du mig?
Mand af verdsligt sind, tror du på mig eller ej?
Jeg gør! Jeg må!
Ve! Ve mig!
Du er bundet i lænker. Hvorfor?
Jeg bærer den kæde, jeg har smedet i livet.
Jeg lavede den link for link og gård for gård.
Kan du genkende dens mønster?
Kan du forestille dig vægten og længden af den kæde, du bærer?
Den var lige så tung og lang som denne for syv juleaftener siden.
Åh, din er en tung kæde.
Jacob, fortæl mig ikke mere.
Sig trøst til mig, Jacob.
Jeg har ingen at give.
Jeg kan ikke blive.
Jeg kan ikke dvæle nogen steder.
Mærk mig, i livet gik min ånd aldrig ud over vores tællehus,
aldrig rejste ud over de snævre grænser for vores pengeskiftende hul.
Nu ligger endeløse rejser foran mig.
Syv år død og rejser hele tiden?
Hele tiden. Ingen hvile, ingen fred.
Du må have dækket en masse jord på syv år.
Jeg var blind! Blind! Jeg kunne ikke se mit eget liv!
Spildt og misbrugt. Åh, ve... Å, ve er mig!
Men du var altid en god forretningsmand!
Forretning!
Menneskeheden... var min sag.
Den fælles velfærd var min sag.
Næstekærlighed, barmhjertighed, overbærenhed og velvilje var alle mine...
Hør mig! Min tid er næsten forbi.
Jeg vil. Men vær ikke hård ved mig, Jacob. Bede.
Jeg er her for at advare dig
at du endnu har en chance og et håb om at undslippe min skæbne.
En chance for at skaffe mig, Ebenezer.
Du var altid en god ven for mig, Jacob. Tak æj.
Du vil blive hjemsøgt af tre ånder.
Det er chancen og håbet?
- Jeg vil helst ikke. - Forvent den første
i morgen, når klokken ringer én.
Kunne jeg ikke tage dem alle på én gang og få det overstået, Jacob?
Forvent den anden næste nat på samme time.
Og den tredje den næste nat,
når det sidste slag på 12
er holdt op med at vibrere.
Se mig ikke mere.
Undskyld.
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe dig.
Er du den ånd, hvis komme var forudsagt mig?
Jeg er.
Er det muligt, at du tager kasketten på?
Ville du så snart lægge ud med dine verdslige hænder,
lyset jeg giver?
Nej nej! Nej nej! Jeg er så ked af det.
Jeg mente intet med det. Jeg mente ingen fornærmelse.
Jeg troede bare jeg...
Hvem og hvad er du?
Jeg er Ghost of Christmas Past.
længe siden?
Din fortid.
Stig op.
Og gå med mig.
Men jeg er dødelig og kan falde.
Bær kun et strejf af min hånd der...
...og du skal holdes opretholdt i mere end dette.
Du gode Gud.
Jeg er opdrættet på dette sted.
Jeg var en dreng her.
Din læbe... ryster.
Og hvad er det?
- På din kind? - Ikke noget.
Noget i mit øje.
Kan du huske vejen?
Husk det?
Jeg kunne gå den med bind for øjnene.
Svimle op! Svimle op!
Det er kun skygger af ting, der har været.
De har ingen bevidsthed... om os.
Jeg kendte dem.
Jeg kender hver enkelt af dem.
De var mine skolekammerater.
Lad os fortsætte.
Det her...
Det her var min skole.
Denne skole er ikke helt øde.
Et ensomt barn...
...forsømt af sine venner...
...er stadig tilbage her.
Jeg ved.
Stakkels dreng.
Stakkels, stakkels dreng.
Lad os... se endnu en jul.
Ebenezer!
Kære, kære bror! Jeg er kommet for at bringe dig hjem!
- Hjemme, lille fan? - Ja, hjem!
Far er så meget venligere, end han plejede at være.
Han talte så blidt til mig en nat.
Jeg var ikke bange for at spørge ham, om du måtte komme hjem.
Og han sagde ja!
Og han sendte mig i en træner for at hente dig.
Og vi skal være sammen hele julen.
Og at have den hyggeligste tid i hele verden!
Du er noget af en kvinde, lille Fan.
- Hun havde et stort hjerte. - Hun døde som kvinde.
Og havde, som jeg tror...
...børn.
Ja, et barn.
Rigtigt.
- Din nevø. - Ja.
Kender du dette sted?
Kender det? Jeg var lærling her!
Det er gamle Fezziwig.
Velsign hans hjerte! Det er Fezziwig i live igen!
Yo-ho! Ebenezer, kom nu!
Kom nu! Pik! Kom nu! Klokken er 6:00.
De kommer snart.
Dick Wilkins. Velsign mig, ja. Der er han, Dick Wilkins.
Han var meget knyttet til mig, var Dick.
Yo-ho, mig drenge! Ikke mere arbejde i aften. Det er juleaften!
Hurra!
Dick, Ebenezer, lad os blive ryddet væk.
Vi vil have masser af plads. Masser og masser af plads.
Hee-hej!
Maestro!
Må jeg præsentere...?!
Godt klaret! Godt klaret!
Og nu, venlige spillemand, hvis du vil.
Det er tid til Sir Roger de Coverley!
Må jeg få denne dans med dig?
Ebenezer, det er dit pas.
- Endnu et idol har erstattet mig. - Endnu et idol? Hvilket idol?
En gylden en.
Der er intet på denne jord, der er mere skræmmende for mig
end et liv dømt til fattigdom.
Må jeg spørge, hvorfor fordømmer du så hårdt,
den ærlige stræben efter substans?
Du frygter verden for meget, Ebenezer.
- Du har ændret dig. - Ændret?
Måske blevet klogere, men jeg har ikke ændret mig over for dig.
Vores kontrakt er gammel.
Den blev lavet, da vi både var fattige og tilfredse med at være det.
Da det blev lavet...
- Du var en anden mand. - Jeg var en dreng!
Jeg løslader dig, Ebenezer.
Har jeg nogensinde søgt løsladelse?
- Med ord, nej. - I hvad så?
I en ændret ånd.
I en anden atmosfære af livet.
I alt det, der gjorde min kærlighed til noget værd i dine øjne.
Sig mig, Ebenezer, hvis denne kontrakt aldrig havde været mellem os,
vil du opsøge mig nu?
Ingen.
Tror du ikke?
Jeg ville gerne tro andet, hvis jeg kunne.
Men hvis du var fri i dag, ville du så vælge en ægtefælleløs pige?
En pige efterladt pengeløs ved hendes forældres død?
Dig, der vejer alt med gevinst?
Jeg løslader dig, Ebenezer.
Må du være glad i det liv du har valgt.
Spirit, fjern mig fra dette sted.
Jeg fortalte dig, det var skygger af ting, der har været.
De er, hvad de er. Giv ikke mig skylden.
Fjern mig. Jeg kan ikke holde det ud.
Forlad mig! Tag mig tilbage!
Forfølge mig ikke længere!
Åh, blast!
Gå ind, Joakim!
Kom ind! Kom ind og kend mig bedre, mand!
Jeg er julegavens spøgelse.
Se på mig!
Har du aldrig set det som mig før?
Aldrig.
Har du aldrig gået sammen med mine ældre brødre?
Det tror jeg ikke, at jeg har.
Har du mange brødre?
Mere end 1.800.
1.842, for at være helt præcis.
Jeg ser du bærer en skede, men intet sværd.
Ja.
Fred på jord. Goodwill over for mænd.
Ånd, før mig, hvor du vil.
Rør ved min kappe.
Hvad sker der? Hvad laver du?
- Meget mærkeligt. - Ja.
Ikke mange dødelige får et himmelsk perspektiv på menneskets verden.
Ja.
Det er ret smukt.
Ånd, disse stakkels mennesker har ingen midler til at lave deres mad.
Og alligevel søger du at lukke de eneste steder
hvor de kan varme deres sparsomme måltider hver syvende dag.
Hør mig, Joakim.
Der er nogle på din jord
som hævder at kende mig og mine brødre,
og gør deres gerninger af ond vilje og selviskhed i vores navn.
Disse såkaldte tøjets mænd
er lige så mærkelige for mig og mine pårørende, som om de aldrig har levet.
Debiter deres handlinger til dem, ikke os.
Ja. Jeg vil.
Lugte det?
Kogning gås!
Kom nu!
Jeg antager, at denne dystre fattigbolig er af en vis betydning.
Det er alt, hvad din loyale ekspedient har råd til for sine sølle 15 bob om ugen.
- Mor! - Far!
Vi er lige kommet forbi bageren.
Og lugtede vores gås, lavede lækkert mad.
Luk døren, tak. Hvad skete der med din dyrebare far?
Og din bror. Og Martha, hun var ikke så sent sidste juledag.
Mor, her er hun, mor. Her er Martha.
Martha! Vent til du ser vores gås. Det er en vidunderlig en.
Peter, afsted med dig til bageren og saml fuglen.
Og tag børnene med. Og bed, ingen besvær.
Velsign dit hjerte i live! Kære, hvor er du sent!
Vi havde en del arbejde at afslutte i aftes og rydde væk her til morgen.
Glem det. Længe du er her. Sæt jer ned foran ilden og nyd det.
Nej nej nej nej. Der kommer far.
Skjul, Martha. Du skal gemme dig. Skjul, Martha.
- Det er koldt derude. - Hej, far. Hej Timmy.
Hvorfor, hvor er vores Martha?
Kommer ikke.
Kommer ikke? Kommer du ikke juledag?
Her er jeg, far!
Vi har dig, far.
Jeg kunne ikke holde ud at se dig i en tilstand af skuffelse. Om ikke andet for at grine.
Det er så dejligt at se dig, min Martha.
Kom så, Timmy. Jeg hører buddingen synge i kobberet.
Skal vi så kigge?
- Hvordan opførte lille Timmy sig? - Så god som guld. Og bedre.
På en eller anden måde bliver han så betænksom af at sidde for sig selv,
og han tænker de mærkeligste ting, du nogensinde har hørt.
Han fortalte mig, da han kom hjem, at han håbede, at folk så ham i kirken,
fordi han var en krøbling...
...og det kan være behageligt for dem at huske det juledag
som fik lamme tiggere til at gå og blinde mænd til at se.
Jeg tror, han bliver mere hjertelig og stærkere for hver dag, min kære.
Buddingen ser lækker ud!
Hele vaskehuset lugter af en konditor.
Spirit, fortæl mig, vil Tiny Tim...?
Jeg ser en ledig plads i det stakkels skorstenshjørne...
...og en krykke uden ejer.
Omhyggeligt bevaret.
- Hurra! - Julegåsen!
Gør plads. Lad os få det dække af.
Dejlig! Godt gået, Peter.
Jeg tror aldrig, jeg har set en mere storslået gås tilberedt.
Det er en smuk fugl, det er helt sikkert.
Men jeg vil bede om, at en jul, måske,
børnene smager måske en kalkun.
Måske en dag, min kære. Måske en dag.
En toast.
Til hr. Joakim.
Grundlæggeren af vores fest.
Grundlæggeren af festen, faktisk. Jeg ville ønske, jeg havde ham her.
Jeg ville give ham en del af mit sind at nyde,
og jeg håber, han ville have en god appetit til det.
Min kære, børnene... Det er juledag.
juledag, det er jeg sikker på. Hvordan kan man drikke sundheden
af en så modbydelig, nærig, hård, følelsesløs mand som Mr. Joakim?
Som du ved, er han, Robert. Ingen ved det bedre end dig.
Min kære, juledag.
Jeg drikker hans helbred for din og dagens skyld, ikke for hans.
Glædelig jul og godt nytår.
Han vil være meget glad og meget glad, jeg er ikke i tvivl.
Glædelig jul til os alle, mine kære. Gud velsigne os.
Gud velsigne os.
Gud velsigne os alle sammen.
- Glædelig jul og godt nytår. - Gud bevare.
Venlig ånd, siger Tiny Tim vil blive skånet.
Hvis disse skygger forbliver uændrede af fremtiden...
...barnet dør. - Dø! Nej, ånd. Ingen.
Hvad så? Hvis han skal dø, må han hellere gøre det.
Og mindske overskudsbefolkningen.
- Så du tænker på et dyr? - Ja.
- Et levende dyr? - Ja.
- Et ret ubehageligt dyr? - Ja.
- Et vildt dyr? - Ja.
Vent vent! Er det et dyr, der grynter og knurrer?
Ja!
- Og bor i London? - Ja.
- En hest? - Nej.
- En ko? - Nej.
- En hund? - En gris?
- Nej. - En røv?
Ja og nej.
Jeg ved, hvem det er, Fred! Jeg ved! Det er din onkel Joakim!
Ja!
Jul en humbug? Nu sagde han faktisk det?
Som jeg lever. Og han tror på det.
Jeg har ingen tålmodighed med ham, Fred.
Jeg har. Jeg er ked af ham.
Hvem lider af hans syge luner? Kun ham selv.
Han beslutter sig for ikke at kunne lide os, vil ikke komme og spise med os,
og hvad er konsekvensen? Han mister en middag.
- Han mister faktisk en meget god middag. - Hør, hør. En storslået middag.
Store.
Han har givet os masser af lystighed, det er helt sikkert,
og jeg synes, det ville være utaknemmeligt ikke at drikke for hans helbred.
Han ville ikke tage det fra mig, men han kan have det alligevel.
Glædelig jul til den gamle mand, hvad end han er. Onkel Joakim.
Til onkel Joakim.
Er åndernes liv så kort?
Mit liv på denne klode er meget kort.
Det slutter i aften.
- I aften? - I aften ved midnat.
Hark. Tiden nærmer sig.
Tilgiv mig...
...men jeg ser noget mærkeligt stikke ud fra din nederdel.
Er det en fod eller en klo?
Det kan være en klo, for den ringe mængde kød, der er på den.
- Se her. - Slap af!
- Åh mand. Se her. - Din fjollede gamle nisse.
Se! Se!
Her nede!
- Gå væk! - Er de dine?
De er mænds.
Denne dreng er uvidenhed.
Denne pige er Want.
Pas på dem begge.
Har de ingen tilflugt? Ingen ressource?
Er der ingen fængsler?
Er der ingen arbejdssteder?
Er jeg i nærværelse af Julens spøgelse, der endnu skal komme?
Du er ved at vise mig skygger
af de ting, der ikke er sket, men som vil ske.
Er det sådan, ånd?
Fremtidens spøgelse, jeg frygter dig mere end noget spøgelse, jeg har set.
Men jeg ved, at dit formål er at gøre mig godt.
Jeg er parat til at bære dig med selskab.
Før videre.
Natten aftager hurtigt. Det er dyrebar tid for mig.
Kør videre, ånd.
- Hvornår døde han? - I går aftes, tror jeg.
- Eller engang juledag. - Jeg troede, han aldrig ville dø.
Hvad har han gjort med sine penge?
Har ikke overladt det til mig. Det er alt, hvad jeg ved.
Det bliver sandsynligvis en billig begravelse.
For mit liv kan jeg ikke komme i tanke om nogen, der ville have lyst til at deltage i det.
Jeg gider ikke tage afsted... hvis der er frokost.
Der, ja.
Hvilken frygtelig fyr.
- Okay. - Goddag, mine herrer.
Få fat i dig selv, Ebenezer. Du har det vaklende.
Du får mig ikke herind.
Julebudding, uden tvivl.
Jeg er... Jeg er på Lime Street.
Kom nu.
Glædelig jul, Joe.
Og godt nytår, for at være sikker. Kom ind.
Sæt dig ned i min stue og lad os se.
Her.
Hvad kalder du disse, fru Dilber, hva?
Fru Dilber?
Sengegardiner.
Du mener at du tog dem ned, mens han lå der?
Jeg gør.
Og hvorfor ikke?
Du blev født til at tjene din formue, og du vil helt sikkert gøre det.
Nå, jeg skal ikke holde hånden tilbage, når jeg kan få noget ved den...
Lad være med at få fedt på dem nu.
- Hans tæpper? - Hvem tror du ellers?
Han kommer ikke til at mærke kulden uden dem nu, tør jeg godt sige.
Jeg håber ikke, han døde af noget, der fangede.
Vær ikke bange for det.
Jeg er ikke så glad for hans selskab, at jeg vil slentre omkring.
Du kan se gennem den skjorte, indtil dine øjne gør ondt,
og du finder ikke et hul i den.
- Det var det bedste, han havde. - Fru Dilber!
Ville have været spildt, kun for mig.
- Du er fyret! Fyret! - Hvordan mente du spildt?
Nogen var dum nok til at sætte den på ham for at blive begravet i.
Men jeg tog den af ham.
Dette er enden på det, ser du.
Han skræmte alle væk, mens han var i live.
Kun for at gavne os nu, hvor han er død.
Hvis han havde haft nogen til at passe ham, da han blev ramt af døden,
i stedet for at ligge der helt alene og gispe sit sidste åndedrag...
...tja, vi ville ikke have disse ting at sælge nu, vel?
Ånd! Jeg ser! Jeg ser!
Sagen om denne ulykkelige mand, der dør en ensom, ensom død
kan være min egen.
Mit liv har det sådan nu.
Barmhjertige himle! Hvad er det?
Spirit, dette er et frygteligt sted.
Når jeg forlader den, vil jeg ikke forlade dens lektion. Stol på mig. Lad os gå!
Jeg forstår. Og jeg ville, hvis jeg kunne, men jeg har ikke magten.
Ånd, hvis der er nogen, der føler følelser forårsaget af denne mands død,
vis mig den person, jeg beder dig.
- Er vi ødelagte? - Der er håb endnu.
Håber? Kun hvis han giver op.
Han er forbi at give efter.
Han er død.
Død?
Hvem vil vores gæld blive overført til?
Jeg ved det ikke, men inden da har vi pengene.
Og selvom vi ikke gør det, er det usandsynligt, at nogen ny kreditor nogensinde vil være så nådesløs.
Vi skal sove i nat med lette hjerter, min kære.
Lad mig se noget ømhed forbundet med døden,
ellers vil dette kammer for evigt forfølge mig!
Det er sent.
Ud over din fars tid.
Han har gået langsomt de sidste par aftener.
Åh, han har gået...
...med Tiny Tim på skuldrene... hurtigt, faktisk.
Men han var meget let...
...at bære, og...
... din far elskede ham så.
- Far. - Du gik da i dag?
Ja min kære.
Jeg ville ønske, du kunne være gået.
Ville have gjort dig godt at se, hvor grønt et sted det er.
Du vil se det ofte.
Og jeg lovede ham, at jeg ville gå der hver... hver søndag.
Mit lille barn!
Mit lille barn.
Far, vær venligst ikke bedrøvet. Venligst, far.
Jeg har det okay, skat. Jeg er helt i fred.
Jeg er sikker på, at ingen af os nogensinde vil glemme vores stakkels lille Tim.
- Åh nej, far. - Aldrig nogensinde.
Tak skal du have.
Tak, mine kære.
Bob.
Spectre... noget siger mig, at vores afskedsøjeblik er nærme sig.
Fortæl mig...
...hvem... var den mand, vi så ligge død?
Ånd...
...før jeg kommer nærmere den sten, som du peger på,
svar mig et spørgsmål!
Er disse skyggerne af ting, der vil være
eller skygger af ting, der måtte være?
Mænds kurser i livet varsler visse mål.
Men hvis disse kurser afviges, vil disse mål ændres. Er det ikke sådan?
Nej nej!
Er jeg den mand, der lå på sengen?
Nej. Ånd, hør mig!
Jeg er ikke den mand, jeg var!
Hvorfor vise mig dette, hvis jeg er forbi alt håb?
Ånd!
Ånd, forsikre mig om, at jeg kan ændre disse skygger, du har vist mig!
Skift dem med et ændret liv!
Nej, ånd! Ingen! Nej, ånd!
God ånd... hjælp mig!
Ånd!
Hjælp mig, ånd!
Hjælp, ånd!
Ånd, jeg vil ære julen i mit hjerte og prøve at holde den hele året.
Jeg vil ikke lukke lektioner fra fortiden, nutiden eller fremtiden ude.
Åh, venligst, ånd,
fortæl mig, at jeg må svampe skriften på den sten væk!
Stadig her?
De er her stadig.
Jeg er her stadig.
Jeg er her stadig!
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg er let som en fjer, glad som en skoledreng.
Jeg har hørt det grin før.
- Jeg siger, hvad er der i dag? - Eh?
- Hvad er der i dag, min fine fyr? - I dag? Hvorfor, juledag.
Er det juledag? Jeg har ikke misset det.
Ånderne har gjort det hele på én nat.
De kan gøre alt, hvad de vil. Selvfølgelig kan de det. Selvfølgelig kan de det.
Hej min fine fyr. Kender du, at pokkeren er på hjørnet?
- Det må jeg håbe, jeg gjorde. - Hvilken intelligent dreng.
Ved du, om de har solgt den præmiekalkun, der hang der?
Ikke den lille præmiekalkun, den store.
- Den der er så stor som mig? - Sikke et dejligt barn.
- Ja, min buk. - Den hænger der nu.
Er det? Gå og køb det, så!
- Walker! - Nej, nej, jeg er seriøst.
Gå hen og køb det, bring det tilbage hertil, så giver jeg dig en skilling.
Kom tilbage om mindre end fem minutter, så giver jeg dig en halv krone.
Jeg sender den til Bob Cratchits. Han ved ikke, hvem der sendte den.
Den er dobbelt så stor som Tiny Tim.
Fru Dilber.
Glædelig jul!
Åh gud!
Han er blevet gal!
Min kære fru Dilber,
du er det dejligste væsen, jeg nogensinde har set.
Dans med mig, fru Dilber. Dans med mig!
Du er barsy, Mr. Joakim! Giv mig fri!
Han er fuldstændig forvirret! Hjælp!
Hvilken charmerende kvinde.
Hjælp!
Jeg vil elske det, så længe jeg lever.
Sikke et ærligt ansigt den har.
Hej. Her er fuglen.
Hej! Hov!
Hvordan har du det? Glædelig jul.
Det er umuligt at tage det med til Camden Town. Du skal have en taxa.
Kør videre, min gode mand!
Hilly-ho! Chirrup!
Hip, hip! Slap af!
Bob er din onkel! Fanny er din tante!
Her er din tantes fanny.
Lev det op, folkens! Du vil være død længe!
Lad ikke ormene have alt det sjove.
Glædelig jul.
Godmorgen hr. Glædelig jul til dig.
- Og til dig, sir. - God ferie!
Og glædelig jul til dig.
- Gud velsigne dig, sir. - Tak hr.
Glade nyheder.
Hr.
Min kære herre, hvordan har du det? Jeg håber du lykkedes i går.
Glædelig jul til Dem, sir.
Mr. Joakim?
Ja. Det er mit navn, og jeg frygter, at det måske ikke er behageligt for dig.
Men tillad mig at bede om undskyldning.
Og vil du have godheden...
Herre velsigne mig!
- Min kære hr. Joakim, er du seriøs? - Og ikke et stykke mindre.
Det kan jeg forsikre dig om, at der er rigtig mange efterbetalinger.
Min kære sir, jeg ved ikke hvad jeg skal sige til sådan...
Ikke sig noget. Jeg er meget taknemmelig over for dig.
Mange tak til dig. Og velsigne dig.
- Er din herre hjemme? - Ja Hr.
Jeg er... hans onkel.
Er det et dyr, der grynter og knurrer?
Ja.
- Og bor i London? - Ja.
- En hest? - Nej.
- En ko? - Nej.
En hund.
- En gris. - Nej.
En røv.
Ja og nej.
- Jeg ved, hvad det er, Fred! Jeg ved! - Hvad?
Det er din...
Onkel Joakim?
Nå, velsign min sjæl.
Jeg er... kommet til middag...
...hvis du vil have mig.
Selvfølgelig, onkel! Velkommen! Velkommen!
Glædelig jul! Alle sammen, det er min onkel, Ebenezer.
Vær god og bestå dette.
Vær så god. God fornøjelse.
Næste år skal vi have denne middag hjemme hos mig.
Jeg insisterer.
Jeg vil ikke spare noget. Du kan jo ikke tage det med dig, vel?
Nej, det kan du ikke.
Hele 16 minutter forsinket.
Hvad mener du med at komme her på denne tid af dagen?
Jeg er meget ked af det, sir. Jeg er lidt bagud i min tid.
Det er du sandelig.
Træd ind her.
Det er kun én gang om året, sir.
Det må ikke gentages. Jeg var ret glad i går.
Nu skal jeg fortælle dig hvad, hr. Cratchit.
Jeg vil ikke stå for den slags længere.
Og derfor...
...jeg er ved at hæve din løn!
Glædelig jul til dig, Bob.
Glædelig jul, Bob, min gode mand,
end jeg har givet dig i mange år.
Jeg hæver din løn og gør hvad jeg kan for at hjælpe din familie, der kæmper.
Og vi vil diskutere dine anliggender
netop denne eftermiddag over en skål julepunch.
Men først, lad os gøre op med brandene.
Jeg vil have dig til at gå ud...
...og køb endnu en kulkul
før du prikker endnu et jeg, Bob Cratchit.
Afsted med dig, Bob.
Vi har sejlet at lave.
Hilly-ho, Bob!
Ja. Ja Hr. Med det samme, sir.
Og Joakim var bedre end sit ord.
Han gjorde alt, hvad han sagde, han ville og mere til.
Og for vores lille Tim, som blev rask, var Joakim som en anden far.
Han blev en lige så god ven, lige så god en mester
og så god en mand, som den gode gamle by nogensinde kendte.
Og man sagde altid om ham, at han forstod at holde jul godt.
Og så, som Tiny Tim bemærkede...
Gud velsigne os alle sammen.
Downloaded from subtitlesnest.com