[ציפורים מצייצות]
פראנץ: חשבתי שנוכל לבנות את הקן שלנו גבוה...
בעצים.
לעוף מפה, כמו ציפורים...
[מוזיקת מקהלה מתנגנת]
להרים.
[מנוע מטוס רועם]
[קהל מריע]
[המוזיקה ממשיכה]
[אדם מדבר בצורה לא ברורה על רמקול]
[האדם ממשיך לדבר בצורה לא ברורה]
[המון מריע בקול]
[הרידוד ממשיך]
[מדבר גרמנית]
[קהל מריע]
[חרמש מתנדנד]
[פעמונים מצלצלים]
[תרנגולות מצחקקות]
[מוס פרה]
פרנץ: תפוחי אדמה. פאני: תפוחי אדמה.
פרנץ: הו, יש לנו כבר כל כך הרבה.
[פאני מצחקקת]
[שניהם צוחקים]
[מים זורמים]
[פעמונים מצלצלים]
[פטפטת בגרמנית]
[פטפוט לא ברור]
[פטפטת בגרמנית]
[צוחק]
פאני: זוכרת את היום שבו נפגשנו לראשונה?
היית ביישן כמו עכשיו.
אני זוכר.
האופנוע הזה.
השמלה הכי טובה שלי.
[קשקושים ועידוד לא ברורים]
הסתכלת עליי...
וידעתי.
כמה החיים היו פשוטים אז.
[ציפורים מצייצות]
פאני: נראה ששום בעיה לא יכולה להגיע לעמק שלנו.
[תינוק בוכה]
פאני: חיינו מעל העננים.
[שניהם נהנים]
[מצחקק]
פאני: אחותי באה לגור איתנו.
הוא מחבב אותך.
[גברים צוחקים ומפטפטים]
[פאני צווחת וצוחקת]
פאני: היה לנו את הבית שלנו.
[צרצרים מצייצים]
פאני: אמא שלך,
המשפחה שלנו,
הכפר שלנו,
רדגונד.
[מנוע מטוס רועם]
[ציפורים מצייצות]
[צלצול פעמון]
[צלצול פעמונים]
[ציפור צווחת]
[צלצול מתכת]
-[מתכת צלקות] -אה!
[פטפוט וצחוק לא ברור]
[צלצול מתכת]
פראנץ: פאני היקרה,
ברכות חמות לך מפרנץ שלך באימונים.
השבוע,
יש לי דברים קלים.
בבקרים רכיבה על אופנוע.
[שורק במשרוקית דשא]
פרנץ: בשבילי זה משעשע.
שלום, הרים!
פרנץ: אשמח לשמוע את השירה שלך שוב.
שלום, שמש!
פרנץ: אני מצפה למפגש המחודש שלנו.
פגשתי כאן בחור.
קוראים לו ולדלנד.
-איך אתה עושה את זה? -נו...
בעוד חודשיים של אימון...
פרנץ: בלי העמדת פנים לגביו.
[שרה] הלוואי ויכולתי להיות עכבר קטן
בשדה התירס
פרנץ: תמיד מחייך.
[ממשיך לשיר] ואני אהיה שם בחוץ...
לפעמים הלוואי
אני יכול להיות ציפור קטנה...
[צועק]
[גברים צועקים]
[איש צועק בגרמנית]
[צועק]
[צועק בגרמנית]
[ציפורים מצייצות]
[איש צועק בגרמנית]
[שניהם שרים בגרמנית]
פאני: בעלי היקר,
אומרים שצרפת נכנעה.
[מדבר גרמנית]
פאני: הם שולחים חקלאים הביתה...
לעת עתה לפחות.
האם זה נכון?
[מדבר לא ברור]
פאני: האחות בודדה.
הלוואי שהיה לה מישהו כמוך.
נוכל להשתמש בך כאן.
לשבור את העגל.
[אש מתפצפצת]
פאני: הקציר מתקרב.
שרפנו את העשבים הרעים.
[צועק]
[שניהם צוחקים]
פאני: קיבלתי כמה חזרזירים ממוסבאואר.
[אדם מדבר בגרמנית]
פאני: בת ארבעה שבועות.
[משוחח בגרמנית]
[צוחק]
פאני: עם ברכות חמות לך...
אשתך האוהבת,
פאני.
[מוחא כפיים ומריעים]
[מקרן זועם]
[מוחא כפיים ומריעים]
[קצין דובר גרמנית]
[כולם מפרגנים]
פרנץ: הו, אשתי,
מה קרה למדינה שלנו
לארץ שאנחנו אוהבים?
[פעמונים מצלצלים]
[מדבר גרמנית]
[הִתנַשְׁמוּת]
[רוח מייללת]
[הִתנַשְׁמוּת]
[מתנשף בכבדות]
[ציפורים מצייצות]
[מצחקק]
איפה הילדים?
[נושפת] בפנים.
[מצחקק]
[נושף בחדות]
[ילדים מצחקקים]
[פטפוט לא ברור]
פאני: הו, אבא בא בשבילך!
[פאני מצחקקת]
[פרנץ נאנח]
[פאני צוחקת]
[כלב נובח]
[פטפוט לא ברור]
[איש שר בגרמנית]
[משוחח בגרמנית]
[פעמון מצלצל במרחק]
פרנץ: מה זה?
[פעמון ממשיך לצלצל]
הרגע התקשרו אליי.
[צלצול פעמון]
חשבנו שיהיה שלום,
אבל המלחמה הזו נמשכת.
-אני לא יודע למה. -שש.
אתה מאמין במה שאנחנו נלחמים עליו?
לא באמת.
[פטפוט לא ברור]
[פעמון אופניים מצלצל]
[משקשק מתכת]
[פטפוט לא ברור]
[משקפיים מצלצלות]
[גברים מדברים בגרמנית]
[גברים שרים בגרמנית]
ראש העיר: הוא עשה מה שהיה צריך.
הוא לא היה מרוצה מלראות את האומה שלו מתמוטטת.
לפני שהוא בא, הכל היה במצב של קריסה.
בבל!
סגדנו לאלים זרים.
פרנץ: אתה שיכור.
ראש העיר: [צוחק] לא!
ואני לא חבר שלך. אני ראש העיר שלך!
ועכשיו הם אומרים לנו
כדי לחסוך את הגזעים האחרים האלה.
מוּשׁפָל.
כל כך בזוי שהם כבר לא יכולים לבזות את עצמם!
הם זורעים את האדמה במלח.
במקום עולם, יש חנות כלבו.
זרים רוחשים מעל הרחובות שלנו.
מהגרים שלא אכפת להם
על העבר, רק על מה שהם יכולים לתפוס.
זה מה שקורה כשעולם...
כשעולם מת.
גברים שורדים.
אבל החיים שלהם נעלמו.
החיים שלהם נעלמו.
הסיבה שלהם לחיות.
[פטפוט לא ברור]
[גברים כוססים בגרמנית]
מילר: המסכה כבויה.
אני חושש למשפחה שלי.
אמא זקנה.
כֵּן.
אני מקווה שהיא תמות בקרוב.
האם הם לא יודעים רוע כשהם רואים אותו?
התרגלנו לזה עכשיו.
פֶּשַׁע.
אין בושה.
[שיחה לא ברורה]
מילר: היזהר.
[ציפורים מצייצות]
[צלצול פעמון]
[מים זורמים]
[רעם רעם]
[הרעם מתרסק]
אבא, אם יתקשרו אליי, אני לא יכול לשרת.
אנחנו הורגים אנשים חפים מפשע.
פשיטה על מדינות אחרות.
טורפים את החלשים.
עכשיו הכוהנים קוראים להם גיבורים, אפילו קדושים.
החיילים שעושים את זה.
יכול להיות שהאחרים הם הגיבורים.
אלה שמגנים על בתיהם מפני הפולשים.
דיברת עם עוד מישהו?
-אשתך? -לא.
מִשׁפָּחָה?
[נאנח]
אתה לא חושב
אתה צריך לשקול את ההשלכות
מהפעולות שלך?
בשבילם?
כמעט בטוח שיירו בך.
-כן. -[לועג]
ההקרבה שלך
לא יועיל לאף אחד.
[ציפורים מצייצות]
אני אדבר עם הבישוף על המקרה שלך.
איש חכם ממני.
תודה.
[ילדים לוחשים בצורה לא ברורה]
פאני: בשבועות האחרונים, אתה שונה.
מה זה?
-בוקר. -[פרנץ מדבר גרמנית]
אנחנו אוספים למאמץ המלחמתי.
פרנץ: הממ. אני רואה.
אני מצטער שאני...
תראה, כמו שאמרתי, אין לי מה לתת.
אני... [אנחות]
אנא...
לא.
אני מאחל לכולכם יום טוב.
[צקצוק עוף]
[תרנגול מקרקר]
[חריקת דלי]
[משוחח בגרמנית]
[צחוק]
ראש העיר: סירבת לתרום
לאוסף שלנו מטעם הוותיקים?
משפחותיהם?
אני גם שומע שסירבת
לקבל את קצבת המשפחה,
ושאר סובסידיות שהמדינה הייתה מספקת לך.
למה?
פרנץ. תגיד לי.
תראה קצת הומור.
-[פרנץ לועג] -כן.
אף אחד לא סירב מלבדך.
אנא.
תודה.
[משוחח בגרמנית]
[תרנגולות צוחקות]
[תרנגול מקרקר]
[ילדים מפטפטים מרחוק]
[פרנץ נושם עמוק]
[צלצול פעמונים]
בישוף: אנחנו חייבים להיות חזקים.
תעמוד איתן.
למד את הלקח של הנפח.
לא משנה כמה חזק הפטיש מכה...
הסדן לא יכול,
לא צריך, להכות בחזרה.
הסדן ממשיך את הפטיש.
מה שמרביץ על הסדן,
מקבל את צורתו,
לא רק מהפטיש, אלא גם מהסדן.
[כומר מדבר גרמנית]
תשב.
המצויינות שלך.
תודה רבה על שדיברת איתי.
אם אלוהים נותן לנו רצון חופשי,
אנחנו אחראים למה שאנחנו עושים...
מה שאנחנו לא מצליחים לעשות...
אנחנו לא?
אם המנהיגים שלנו
לא טוב...
אם הם מרושעים...
מה אדם עושה?
אני רוצה להציל את חיי,
אבל לא באמצעות שקרים.
[חריקת הרצפה]
יש לך חובה לארץ המולדת.
הכנסייה אומרת לך כך.
[פעמונים מצלצלים מרחוק]
האם אתה מכיר את המילים
של השליח?
תן לכל אדם להיות כפוף
לסמכויות המוטלות עליו.
[פעמונים ממשיכים לצלצל]
אתה שומע את הפעמונים האלה?
הם ממיסים אותם.
בשביל כדורים.
פרנץ: אני חושב שהוא פחד
שאולי אהיה מרגל.
הם לא מעזים להתחייב,
או שזה יכול להיות תורם הבא.
[ילדים מצחקקים]
[כולם צוחקים]
[שעון מתקתק]
[התקתק ממשיך]
אקינגר: אנחנו לא יכולים להאשים את הבישוף על כך שהלך יחד.
הוא קיווה שבכך,
שהמשטר יהיה סובלני יותר כלפי הכנסייה.
אבל עכשיו, הכוהנים נשלחים
למחנות ריכוז.
תהלוכות הכנסייה נאסרו.
אין לנו דיבור.
מה אנחנו יכולים לעשות?
אָנוּ,
אנשים קטנים כאן.
[ציפורים מצייצות]
צייר: תן לי חתיכת פחם.
-פרנץ: פחם? -רק אחד.
-רק אחד? -כֵּן.
תודה.
אני מצייר את קברי הנביאים.
אני עוזר לאנשים להרים את עיניהם מהספסלים האלה ולחלום.
הם מסתכלים למעלה ו...
הם מדמיינים שאם הם חיו עוד בתקופת המשיח,
הם לא היו עושים מה שעשו האחרים.
הם היו רוצחים את אלה שהם עכשיו מעריצים.
אני מצייר את כל הסבל הזה, אבל אני לא סובל בעצמי.
אני מתפרנס מזה.
מה אנחנו עושים
הוא רק ליצור
אַהֲדָה.
אנחנו יוצרים...
[מכות] אנחנו יוצרים מעריצים.
אנחנו לא יוצרים עוקבים.
[פעמונים מצלצלים מרחוק]
חיי המשיח הם דרישה.
אתה לא רוצה להיזכר בזה.
אז אנחנו לא צריכים לראות מה קורה לאמת.
תקופה אפלה יותר מגיעה...
כאשר גברים יהיו חכמים יותר.
הם לא ילחמו על האמת.
הם פשוט יתעלמו מזה.
אני מצייר את המשיח הנוח שלהם,
עם הילה על הראש.
איך אני יכול להראות
מה לא חייתי?
יום אחד אולי יהיה לי את האומץ להעז.
עדיין לא.
מתישהו אני...
אני אצייר את המשיח האמיתי.
[רעם רעם]
[ברכות בגרמנית]
[עלבונות בגרמנית]
[מכת מתכת]
[פעמון אופניים מצלצל]
פאני: הם לא יתקשרו אליך.
הם צריכים חקלאים.
[פעמונים מצלצלים]
איך עוד אנשים הולכים לאכול?
[פעמונים מצלצלים]
אולי המלחמה תסתיים בקרוב.
-היא ישנה? -כֵּן.
[פטפוט לא ברור]
למה אתה מסתכל עליי ככה?
זה מעשה של טירוף.
חטא...
חטא למשפחתו, לכפר שלו.
[פטפוט לא ברור]
פרנץ: אנחנו שונים, אמא.
אני מצטער.
אבל אני אסיר תודה לך שאיחלת לי את הטוב ביותר.
החיים שלך כבר היו קשים מספיק.
[נאנח]
רזי: אמא שלו מביטה בי בקרירות,
כאילו הייתי אשם.
אני רוצה מה שאתה רוצה.
אבל אני לא יכולה לשאת את זה שהוא גורם לך לסבול.
[פאני נאנחת]
הוא עושה בחירה גם בשבילך.
האם הוא יודע מה הוא עושה?
תגיד לו.
גאווה.
זו גאווה.
זה מה שזה.
פרנץ: אמרו לך משהו?
ראיתי אותם מדברים איתך בדרך.
[נאנח]
הם אמרו...
[נאנח]
בעליהם יצאו למלחמה.
למה הם צריכים להילחם כדי...
הצל אותנו?
הם פגעו בך...
עם המילים שלהם?
לא אכפת לי.
[ילדים מפטפטים בצורה לא ברורה]
[נאנח]
[תרנגול מקרקר]
[ילדים מפטפטים]
[אדם צועק בגרמנית מרחוק]
[הצעקות נמשכות]
[פעמון מצלצל במרחק]
[פעמון אופניים מצלצל]
[פעמון הכנסייה מצלצל במרחק]
הכל טוב?
כֵּן.
[פטפוט לא ברור]
היית פראי.
רבת עם המשטרה.
אתה יודע, אתה זוכר.
מי שינה אותך?
אשתך?
יש לי הזדהות איתך.
אני לא רוצה שום דבר רע.
אני יודע.
כך...
תעזור לי.
רדגונד אוהב אותך.
אתה...
אתה ילד של רדגונד.
ראש העיר: אני לא האויב שלך.
אני חבר שלך.
-כֵּן? -אני כן.
אתה עדיין שייך לעם שלנו.
אתה לא יכול להגיד לא
לגזע שלך.
והדם שלך.
והכפר שלך.
והבית שלך.
אנחנו חייבים להגן על אדמתנו!
עד שהגיע, האנשים היו מיואשים.
מוּשׁפָל. בשלשלאות.
את מי לדעתך הם יתנו אחריות?
זה אני.
את מי לדעתך יחקרו?
יתלו אותך!
אתה מבין מה זה אומר?
הם יתלו אותך!
המשפחה שלך, אשתך, הילדים שלך,
לא יהיה מי שיתמוך בהם.
אמא שלך תמות ללא נחמה!
[כלב נובח מרחוק]
תרגע.
אל תיגע בי.
[הִתנַשְׁמוּת]
אתה יותר גרוע.
אתה יותר גרוע מהם!
כי הם אויבים,
אבל אתה בוגד!
[צלצול מתכת]
הייתי שם, בוינה.
ראיתי מה קרה שם.
פרנץ: אבוד.
בלקסמיט: הם בעטו בה בפניה. מְדַמֵם.
פרנץ: נקרע מהאוהל שבו בטחנו.
בלקסמיט: להרוג את המשוגעים. יְלָדִים.
פרנץ: הובא למלך הטרור.
בלקסמיט: ראינו את השנאה בעיניהם.
[צועק בגרמנית]
פראנץ: שכחנו את ארץ המולדת האמיתית שלנו.
[צועק בגרמנית]
[כולם צועקים]
[צלצול פעמון]
[צועק בגרמנית]
ראש העיר: מה אביך היה אומר?
מה אתה חושב?
-הוא נלחם. -ממ-הממ.
-הוא מת. -כן.
ומה אתה חושב על מה הוא מת?
בתעלות, בבוץ?
תחשוב על זה.
כֵּן.
היה לי חלום.
ראיתי רכבת.
[משחטת רכבת]
הקטר היה חזק ואפל, ו...
זה משך את הילדים.
ולא יכולת לראות לאן זה הולך, פשוט...
השדות והעצים מהבהבים.
אני נאחז בזיכרון.
ממה שידעתי פעם.
אני לא מוצא למי לפנות.
שום דבר לא נכנס לי לנשמה.
[פעמונים מצלצלים]
[צלצול פעמון]
[משוחח בגרמנית]
[פעמון ממשיך לצלצל]
[כולם צועקים בגרמנית]
[פרנץ נוהם]
[נְסִירָה]
מתי לא נענו תפילותינו?
[ילדים מפטפטים]
אם נהיה נאמנים לו, הוא יהיה נאמן לנו.
אני מאמין לזה.
יש לנו אותו.
[מים מטפטפים]
זה מספיק.
[מכונות משתוללות]
כל העולם שוקע.
[אש מתפצפצת]
אין תשובה.
ללכת אחריו...
הוא אי שפיות.
מה אתה הולך לעשות, פרנץ?
הם מבקשים ממך להישבע
לאנטיכריסט. -[נושף עמוק]
אני יודע אני יודע.
אלו חיים ללא כבוד.
האם זה כאן,
סוף העולם?
האם זה המוות
של האור?
[משחטת רכבת]
[אש מתפצפצת]
פרנץ: אנחנו כמו נשימה.
[צועק לא ברור]
פרנץ: כמו צל שעובר.
שִׁגָעוֹן!
[לא נשמע]
[אש מתפצפצת]
[משחטת רכבת]
[פעמון מצלצל במרחק]
[צלצול פעמון אופניים]
[ציפורים מצייצות]
פרנץ: התקשרו אלי.
פאני: אתה יכול להתחבא ביער.
אנחנו נברח!
להרים!
[צלצול פעמון]
[קשקש מתכת]
[פאני מתייפחת חרישית]
אבא פורטהואר: האם לאדם יש זכות לתת
את עצמו להורג?
בשביל האמת?
האם זה יכול לרצות את אלוהים?
הוא רוצה שיהיה לנו שלום.
אושר.
לא להביא סבל על עצמנו.
פרנץ: אנחנו צריכים לעמוד מול הרוע.
[נאנח]
אתה הולך לעשות את זה, נכון?
[ייפחה]
[קשקש]
[נושם בכבדות]
רזי: האושר שלה בידיים שלך.
היו לה גברים אחרים.
יש לנו מספיק צרות בחיינו.
את רוצה מעט מדי לעצמך, פאני.
למה שלא תתנגד לו, פאני?
הממ?
תתנגד לו.
אתה לא יודע מה זה אומללות!
האיש שלך מעולם לא עזב אותך.
אה בסדר.
אתה לא יכול לשנות את העולם.
העולם חזק יותר.
אני צריך אותך.
[מתייפח בשקט]
[רזי משתתק]
פאני: אתה יכול לעבוד בבית חולים.
אין בזה שום דבר רע.
האם יש?
[שניהם צוחקים]
[ילדים מפטפטים בצורה לא ברורה]
אתה רוצה לקבל עוד?
[הרוח נושבת]
[ילדים צוחקים]
[נַזֶלֶת]
[בְּכִי]
רוזליה: בני היקר.
[רעם רעם]
אתה כל מה שיש לי.
אתה יודע איך זה לגדול בלי אבא.
אני יודע מה זה להיות לבד.
[גולות מקרקשות]
[לא נשמע]
פאני: בנות, שלך...
אבא שלך הולך.
במסע.
במסע ארוך.
הוא ייעלם לזמן מה.
[איש ברכה בגרמנית]
[הודעה ברורה על הרשות הפלסטינית]
[פאני נאנחת]
[מוליך רכבת דובר גרמנית]
[גברים משוחחים בגרמנית]
[גברים מתחייבים בגרמנית]
[איש דובר גרמנית]
פרנץ: אשתי היקרה.
אני יודע שאתה מפחד בשבילי,
אבל משא שלי קל.
[מדבר איטלקית]
פרנץ: כשאני משווה את הסבל שלי
לזה של אנשים אחרים,
אני רואה שהצלבים שלי הם הקטן ביותר.
[צועק]
זה נורא מה שהם סבלו.
[ממשיך לדבר איטלקית]
פרנץ: אתה צריך לזכור
מה ידעת בשעה טובה יותר.
[פרנץ נאנח]
[צועק בשפה זרה]
[משרוקית]
פרנץ: האביב הגיע.
שלוש הבנות הקטנות שלי כבר יהיו
רצים יחפים, קוטפים פרחים.
עדיף לספר להם
איפה אבא שלהם נמצא מאשר לספר להם סיפורים.
[אדם מדבר בגרמנית]
הירוק הטרי של הדשא טוב לאדם.
מישהו עם חופש אולי לא שם לב לזה.
[מדבר גרמנית]
[משוחח באיטלקית]
[חייל דובר גרמנית]
פרנץ: שלום לאמא, לך,
הבנות והכל.
נתראה שוב.
[ציפורים מצייצות]
[רעם רעם]
פאני: בעל יקר.
[רעם רעם]
שלום באלוהים,
שיעשה הכל בסדר שוב.
ברכות משלוש הנשים הקטנות שלך.
[רוזליה וילדים צוחקים]
אומרים רק להגיד לך
על הדברים הטובים שהם עושים.
כמובן.
אבל לא הייתי מפתיע אותך
בכך שהם מספרים לך על אי הציות שלהם.
אוי!
[ייפחה]
פאני: אני חייבת לנזוף בבנות.
[רוזליה צועקת]
הם תמיד דורשים את תשומת ליבי.
רוזי תמיד שואלת עליך.
כשאנחנו הולכים לישון,
היא אומרת,
להשאיר את הדלת לא נעולה
כדי שאבא יוכל להיכנס.
[שתיקה]
בארוחות,
שמור קצת בשביל אבא.
היא שרה לך שיר.
תהיתי אם אתה יכול לשמוע.
רוזי רצתה לקחת את התמונה שלך למיטה איתה הלילה.
[לוחש תפילות בצורה לא ברורה]
היית אמור לישון לידה.
אמרתי לה שכשאבא יחזור הביתה, הוא יעשה זאת.
לילה טוב.
ברכות חמות מאשתך האוהבת,
פאני.
[ציפורים מצייצות]
אתה יכול לעזוב אותנו בשקט.
תשב.
[מפתחות מצפצפים]
[קליקים קלים יותר]
מה אתה חושב שההתרסה שלך עושה למישהו?
אתה חושב שזה ישנה את מהלך הדברים?
אתה חושב שהרשויות מודעות לך?
שהמחאות שלך יגיעו לידיעתם?
אתה חושב שמישהו יידע את זה? שמעת פעם?
אף אחד לא יודע מה קורה מאחורי החומות האלה. אף אחד.
איזו מטרה זה משרת?
פרנץ: האם זה לא משנה
אם המלחמה הזו צודקת או לא צודקת?
קפטן הרדר: אתה מצחצח את הנעליים שלהם.
אתה ממלא את שקי החול שלהם.
אתה חף מפשע?
[חייל מדבר גרמנית]
[מדבר גרמנית]
-[צוחק] -[קשקש]
קפטן הרדר: מה זה?
גאווה?
[ממשיך לצחוק]
אתה יותר טוב מהשאר?
אתה לבד חכם?
איך יודעים מה טוב או רע?
אתה יודע יותר טוב ממני?
האם השמים אמרו לך את זה?
שמעת קול?
יש הבדל,
בין סוג הסבל שאנו לא יכולים להימנע ממנו
והסבל שאנו בוחרים.
[ירייה מרחוק]
[גברים צועקים בצורה לא ברורה]
[חייל צועק בגרמנית]
[נושם בכבדות]
קפטן הרדר: שכחת איך העולם נראה.
האור.
השמיים.
[ציפורים מצייצות]
לא עשיתי את העולם הזה כמו שהוא.
וגם אתה לא.
לכולנו יש דם על הידיים.
אף אחד לא חף מפשע.
פשע, שפיכות דמים בכל מקום.
מי שברא את העולם הזה...
הוא יצר את הרוע.
המצפון עושה פחדנים מכולנו.
תיזהר, ידידי.
האנטיכריסט הוא חכם.
הוא משתמש במעלות של גבר...
להטעות אותו.
[ציפורים מצייצות]
[משרוקית הרכבת נשמעת]
[פטפוט לא ברור]
פרנץ: האישה היקרה ביותר...
[מנוע קיטור שורק]
אני יוצא לברלין ב-10:13 בבוקר
[משחטת רכבת]
אין לך דאגות לגביי.
תתפלל למעני.
[משחטת רכבת]
[צלצול פעמון]
[דלת נסגרת]
[שורקות]
[חייל דובר גרמנית]
[צעקה לא ברורה]
[דלת נסגרת]
[נעילת דלת]
[פעמון מצלצל במרחק]
[נַזֶלֶת]
[רכבת עוברת]
[פתיחת דלת]
תסתכל למטה.
מטה.
לְמַעלָה.
[דלת נסגרת]
[נעילת דלת]
פאני: בעל יקר...
המכתב שלך מה-7 במאי הגיע.
הרבה תודות.
הבאר התייבשה ביום חמישי.
אנחנו צריכים גשם טוב.
[תרנגול מקרקר]
[לגלג]
[קורא]
פאני: מה שחששתי הגיע.
לא מצאתי מי שיעזור בעבודה,
חוץ מרזי.
סטרוהופר גנב סלק מהשדה שלנו.
[פאני שרה בגרמנית]
פאני: אני לא שומע שום דבר מלבד הקול שלך.
[ילדים מפטפטים בצורה לא ברורה]
פאני: ביקרתי את האלמנה.
מריה.
היא לא דיברה עם אף אחד כבר שבועיים.
[משוחח בגרמנית]
פאני: החציר החדש נותן לי תקווה.
הריח ברפת.
[ילדים צוחקים]
פאני: הרוח.
[קורא]
פאני: החיטה.
השמיים.
[איש דובר גרמנית]
פאני: הוא לא ישלח לנו יותר ממה שאנחנו יכולים לשאת.
[אדם ממשיך לדבר בגרמנית]
-[צלצול פעמונים] -[פטפוט לא ברור]
[פעמון ממשיך לצלצל במרחק]
[ציפורים מצייצות]
סליחה, אתה יכול להגיד לי...
[לחיצה במכונת כתיבה]
[טלפון מצלצל]
[מנגן צמבלו בעדינות]
[פאני מדברת גרמנית]
רסן קיאל: יש להתייעץ עם הקולונל.
אפשר להיפגש איתו?
רסן קיאל: איש עסוק.
אבל טלפון, קבע פגישה.
ניסיתי,
אבל השיחה שלי לא נענתה.
זה מפתיע אותי.
הבעיה חייבת להיות בצד שלך.
הטלפון עובד די טוב כאן למעלה.
פאני: אז...
איך אני יכול לקבוע תור?
אתה לא עונה למכתבים שלי.
לקח לי יומיים להגיע לכאן.
זה מסע קשה מאוד.
[צורח]
[פעמון מצלצל במרחק]
[כלב נובח מרחוק]
[נַזֶלֶת]
[ייפחה חרישית]
[שומר צועק בגרמנית]
[דופק על מתכת]
[מפתחות מצלצלים]
[ממשיך לצעוק בגרמנית]
[שומר 2 צועק בגרמנית]
פרנץ: האישה האהובה ביותר...
שוב, ברכות חמות מבעלך האוהב.
[ממשיך לצעוק]
אני אכתוב כמה מילים,
בדיוק כפי שהם באים מהלב שלי.
למרות שאני כותב אותם בידיים כבולות,
זה עדיין טוב יותר מאשר אם הרצון שלי היה קשור.
[שומר 3 דובר גרמנית]
[שומר 4 צועק בגרמנית]
[שיעול אסיר]
[שומר 5 דובר גרמנית]
פרנץ: הגברים האלה...
אין חברים.
אין יד אוהבת להחזיק את שלהם.
[בשקט] בשביל מה אתה כאן?
[בשקט] בגידה.
פרנץ: הם ראו צער.
בושה.
הֶרֶס.
איזה לבבות חזקים.
[אסיר צורח]
[שומר מדבר גרמנית]
[מדבר גרמנית]
פרנץ: כשאתה מוותר על הרעיון
לשרוד בכל מחיר...
אור חדש מציף פנימה.
פעם היית ממהר...
תמיד קצר בזמן.
עכשיו יש לך את כל מה שאתה צריך.
[צועק]
[אדם מדבר גרמנית ברשות הפלסטינית]
פרנץ: פעם לא סלחת לאף אחד...
שפט אנשים ללא רחמים.
[ההודעה על הרשות נמשכת]
פרנץ: עכשיו אתה רואה את החולשה שלך...
כדי שתוכל להבין את החולשה של אחרים.
-[שומר צועק בגרמנית] -[דופק במתכת]
[פרנץ נוהם]
[פרנץ מתנשף]
[פרנץ צורח]
[צעקה עמומה]
[טפטוף מים]
[חֲפִירָה]
[נהנה]
[הִתנַשְׁמוּת]
[דלי מקשקש]
[מתנשף בכבדות]
[ילדים מפטפטים בצורה לא ברורה]
[חמור מתעטש]
[ציפורים מצייצות]
[ענף מצטלם]
אתה חושב...
אני עשיתי את זה?
רוזליה: פעם הוא היה שונה.
הוא השתנה כשהוא פגש אותך.
[ילדים שרים בגרמנית]
[השיר ממשיך]
[נגינת חצוצרה]
פרנץ: ילדים יקרים שלי...
[צלצול פעמון]
חשבתי עליך במיוחד, קורפוס קריסטי יום ראשון.
[משוחח בגרמנית]
פראנץ: הפעמונים מצלצלים
מעל השדות.
[פעמונים ממשיכים לצלצל]
הייתי שמח לראות אותך
עם כתרי הפרחים שלך.
אביך המסור מברך אותך,
מרחוק.
[צועק בגרמנית]
[כולם צועקים בגרמנית]
[מדבר גרמנית]
[גברים ממשיכים להתקשר]
פאני: בעל יקר...
[צועק בגרמנית]
פאני: ברכות אוהבות לך ביום ראשון הזה.
כולנו דואגים לך.
[צועק בגרמנית]
פאני: מקווה,
דברים לא הולכים רע.
הבנות שולחות ברכות.
לויסי אומרת שהם יתנו לך נשיקות ביחד.
אני תמיד איתך במחשבה.
פאני: אני יכול לנסוע לזלצבורג.
[לחיצה במכונת כתיבה]
אבא הציע לבוא איתי.
[פטפוט לא ברור בגרמנית]
[פאני מדברת גרמנית]
הפחד מנצח אותי.
אני יודע שאסור.
[פטפוט לא ברור]
פאני: אמון בניצחון הטוב.
[פטפוט לא ברור]
שום רוע לא יכול לקרות לאדם טוב.
אף דרור לא נופל לכדור הארץ,
אבל הוא יודע את זה.
[משוחח בגרמנית]
שוונינגר: אני מצטער.
אבא...
אוהב את הילד שלו.
אבא
רוצה שהילד שלו יהיה מאושר.
שהחיים לא יגעו בה.
ואת...
ילד כל כך טוב.
גם פרנץ.
עדיף לסבול עוול מאשר לעשות אותו.
[פטפוט לא ברור]
[צלצול פעמון]
פלדמן: מוניתי על ידי בית המשפט
להיות הסנגור שלך.
כפי שהבנתי, ההתנגדות שלך היא
במיוחד לשרת בלחימה.
אבל אני מאמין שאם היית מקבל שירות רפואי,
היית עובד
כסדרן בבית חולים, דברים כאלה.
סביר להניח שהם יוותרו על האשמות האלה.
האם יידרש ממני להישבע נאמנות להיטלר?
הו, מילים!
זאת אומרת, אף אחד לא לוקח דברים כאלה ברצינות. הממ?
אני לא יכול.
אתה איש עקשן.
ראה כאן, אני הולך להשאיר את המאמר הזה איתך.
שמור את זה איתך.
סִימָן,
ואתה תצא לחופשי.
אבל אני חופשי.
אז... למה אני כאן?
אני לא יודע.
[שרשרות מצלצלות]
[השרשרות ממשיכות לקרוץ]
פרנץ: אתה...
הרועה שלי.
אתה גורם לי לשכב בשטחי מרעה ירוקים.
ליד נהר החיים.
אתה...
הכוח שלי.
אתה מראה לי את הדרך.
אתה...
האור שלנו.
החושך אינו חשוך עבורך.
הביאו אותנו אל האור הנצחי שלכם.
לך.
האמיתי.
[צורח למרחקים]
האור שלא נכשל.
אתה קורא לי אח שלך.
פרנץ: אבא.
אליך אני בוכה.
הסלע שלי.
המבצר שלי.
אני יכול לעשות איתך כרצוני.
אף אחד לא יידע. לאף אחד לא יהיה אכפת.
אף אחד לא היה מרים יד כדי לעצור אותי.
מי רואה אותנו?
[צעקה עמומה]
פרנץ: תן לי כוח.
לעקוב אחריך.
רוּחַ...
[פטפוט עמום וצעקות]
פרנץ: תוביל אותי.
תראה לי.
[קולות לא ברורים מתלחשים]
[דלת נטרקת מרחוק]
[שומר צועק בגרמנית]
[קול ממשיך ללחוש]
פאני: אדוני...
[לא נשמע]
פאני: אתה לא עושה כלום.
[שרשרת מצלצלת]
[להקה מנגנת מרחוק]
[שרשרת מצלצלת]
[שומר מדבר גרמנית]
פאני: איפה אתה?
[צועק בגרמנית]
פאני: למה יצרת אותנו?
[זבובים מזמזמים]
[זִמזוּם]
[דופק בדלת]
ניקולאי: יש לרדוף
קיבל את מלכות שמים?
[ניקולאי נושף]
[צעקה מרחוק]
ניקולאי: הענווים ירשו את כדור הארץ?
-[חובב] -[נושם רועד]
החכמים מרמים אותנו.
חוֹשֵׁשׁ.
אה...
פעם הייתי כמוך.
[נאנח]
תתוודו על זה.
לאלוהיך אין רחמים.
הוא עזב אותנו. נטש אותנו.
כמו שהוא עשה את המשיח שלך.
הבן שלו!
[משרוקית למרחק]
[הודעה לא ברורה ברשות הפלסטינית]
כמה אנחנו רחוקים מהלחם היומיומי שלנו.
כמה רחוק מהמסירה
מהרע!
לו רק יכולנו לראות את תחילת ממלכתו.
-[צועקת צפירה] -[צעקה לא ברורה]
ניקולאי: השחר!
-אבל... -[פעמון מצלצל]
שום דבר.
[צפירות נמשכות]
שום דבר אף פעם!
[איש צועק בגרמנית]
למה לתת את החיים שלך בשבילם?
[הצעקות נמשכות]
[מדבר לא ברור]
[אדם לוחש בגרמנית]
ניקולאי: האיש שלך מת לשווא.
הוא בא.
וכל זה היה לחינם.
[איש דובר גרמנית]
[שומר שורק]
[שומרים מפטפטים בצורה לא ברורה]
ניקולאי: היו לנו 20 מאות שנים של כישלון.
אנחנו צריכים קדוש מצליח.
[רעש חלש]
[סירנת תקיפה אווירית רועמת]
[צעקה עמומה]
[הצפירה ממשיכה]
[פיצוצים עמומים]
[קורא]
[פרה נוחרת]
[הִתנַשְׁמוּת]
רזי: אה, כן.
אף אחד לא יעזור לנו,
ובכן, אנחנו עושים את זה לבד.
אָחוֹת?
כן.
[צועק]
[דוחף]
[פרה נוחרת]
[פאני נאנחת]
[רזי מדברת בצורה לא ברורה]
רזי: קדימה. [דוחף]
-[פאני מתנשפת] -[רזי נאנקת]
[פאני רוטנת]
בסדר.
כֵּן.
[צלצול פעמון]
[תרנגול מקרקר מרחוק]
פרנץ: אישה יקרה,
אני עדיין לא יכול להגיד איך עתידי יתפתח.
מה שבא אחר כך רק לעתים רחוקות טוב יותר.
ועדיין, עכשיו מתחיל חודש יוני.
החודש הכי יפה.
הטבע לא שם לב לצער
זה עלה על האנשים.
למרות שאני לא יכול לראות כאן הרבה,
אני מתאר לעצמי שהכל
הוא ירוק מקסים יותר מאשר בשנים קודמות.
[מזעם]
בעלות השחר,
אנחנו יכולים לשמוע שחורים שרים בקול מחוץ לחלונות שלנו.
נראה שיש להם יותר חופש
ולדעת עוד על שלום ואושר,
למרות שהם רק חיות חסרות היגיון
ממה שאנחנו בני האדם עושים.
אנחנו, שיש לנו את מתנת ההבנה.
[הזעם ממשיך]
-[חמור מיילל] -[משתוק]
החזרת לי יותר ממה שהחזרתי לך.
[הִתנַשְׁמוּת]
-[חמור מתנפל] -[מילר צועק]
[מילר שורק]
פרנץ: מצאתי בחור כאן
מימי האימונים שלי.
פרנץ?
פרנץ!
תסתכל על עצמך.
[שניהם צוחקים]
מה עשית? אתה פושע!
פרנץ: הוא מרומם את רוחם של הבחורים האחרים.
וולדלנד: אנחנו מסתדרים בסדר גמור.
טוב, רע, ביחד.
פרנץ: הוא שואל על המשפחה שלנו.
אל תדאג.
צרות נמשכות יום.
כן, תאכל. לאכול. לאכול.
-זה כל מה שיש לך? -כֵּן.
וולדלנד: שמעת על השרפריכטר?
זה שכורת לך את הראש?
הוא גבר לבוש היטב.
הוא בא ויש לו...
כובע גדול.
הוא איש בעל טעם טוב.
הוא חתך לך את הראש, אבל זה חתך נקי,
ולפני שאתה יכול לחשוב מחשבה,
פשוט... [קורא]
מעניין איך זה מרגיש.
אולי הגוף שלך ישן, הראש שלך צעיר,
ואתה רואה את הראש שלך עף משם.
והזרועות הישנות שלך...
הם מגיעים למעלה
לראש.
והם עדיין בשלשלאות.
ואתה לוקח את הראש הצעיר הזה...
ואתה מחזיר אותו לגוף שלך.
ואתה פוקח את העיניים...
והשרשראות נעלמו!
אבל מה קורה אז?
אולי תראה את הירח.
[צעקה עמומה]
וולדלנד: או הכוכבים.
-[מוזיקה אופטימית מתנגנת] -[מחיאות כפיים קצביות]
[אנשים מריעים]
אתה יודע, גם אם יורד גשם,
השמש זורחת.
השמש
זורח על טוב
ורע
אותו הדבר.
יש עוד רשתות
- מאשר כלבים מטורפים. -[צועק השומר]
[ולדלנד ופרנץ שרים בגרמנית]
[מצחקק בשקט]
[זִמזוּם]
ולדלנד: הלוואי והייתה לי אישה.
וגם חווה.
ועצי תפוח.
ועץ דובדבן.
ו...
אולי קצת ענבים.
נוכל לעשות יין משלנו.
יין לבן.
ויין אדום. יין אדום אחד לחורף.
ויין לבן לקיץ.
לא היינו שותים יותר מדי.
היינו מתפללים. ולעבוד.
אבל לפעמים...
לפעמים, משקה קטן זה טוב.
לִפְעָמִים...
היינו הולכים לכנסייה.
ולפעמים לא. לִפְעָמִים...
היינו נשארים בבית.
והיינו עושים מוזיקה.
[ילדים צוחקים]
[מנוע המכונית פועל]
[פטפוט לא ברור]
[פעמון מצלצל במרחק]
[פטפוט לא ברור]
[האדם מגיע בגרמנית]
[הכל שלום בגרמנית]
[תובע דובר גרמנית]
[קולו של התובע דועך]
יש לך משהו לומר
להגנתך?
[צועק בגרמנית]
[שופט מכחכח בגרון]
[דופק פטיש]
השופט: תהיה לנו הפסקה קצרה.
[ציפור צווחת מרחוק]
[דופק בדלת]
-היכנס. -[דלת נפתחת]
בבקשה, אה...
[דלת נסגרת]
לשבת.
תודה.
שופט: האם אתה מתאר לעצמך משהו שאתה עושה
ישנה את מהלך המלחמה הזו?
שמישהו מחוץ לבית המשפט הזה אי פעם ישמע עליך?
אף אחד לא ישתנה.
העולם ימשיך כמו קודם.
[נאנח]
לפעולות שלך עשויות להיות השפעה הפוכה
ממה שאתה מתכוון.
מישהו אחר יתפוס את מקומך.
אתה שופט אותי?
אני לא שופט אותך.
אני לא אומר,
הוא רשע.
אני צודק.
אני לא יודע הכל.
אדם...
עלול לעשות לא בסדר.
ו...
הוא לא יכול לצאת מזה.
כדי להבהיר את חייו.
אולי... הוא היה רוצה לחזור אבל הוא לא יכול.
אבל...
יש לי את ההרגשה הזאת בתוכי...
[נאנח]
...שאני לא יכול לעשות
מה שאני מאמין שגוי.
האם יש לך זכות לעשות זאת?
האם יש לי זכות שלא?
השופט: פסק הדין של בית המשפט הזה הוא...
מוות.
[פוני הפוני]
[צעדים נסוגים]
[משוחח בגרמנית]
פלדמן: אז היום הם גזרו את גזר הדין.
אבל הם עדיין
צריך לאשר את זה.
חתמו על הנייר בתא שלכם.
אתה תצא לחופשי. אני יכול לפתור את זה.
[צעקה עמומה]
[פרנץ מתפלל בגרמנית]
[ממשיך להתפלל]
[פאני מתפללת בגרמנית]
[פרנץ מתפלל בגרמנית]
[שרשרות מצלצלות]
[פאני מתפללת בגרמנית]
[ציפורים מצייצות]
[צלצול פעמון]
[צלצול פעמון אופניים]
פאני: זה מעורך הדין שלו!
[פאני זועקת]
[לוחש] הם דנו אותו למוות.
אני חייב לנסוע לברלין.
אני אבוא איתך.
[משחטת רכבת]
[צופרת הרכבת נושבת]
[הודעה לא ברורה ברשות הפלסטינית]
[צלצול פעמון]
[צועק מרחוק]
[הצעקות נמשכות]
[סירנות מייללות מרחוק]
[טלפון מצלצל]
[מדבר גרמנית]
פאני: פרנץ!
[נושף בחדות]
אתה לא עושה טוב לאף אחד.
אף אחד.
זו יכולה להיות ההזדמנות האחרונה לנטוש את זה...
עמדה חסרת טעם.
אם אתה כן...
פאני: פרנץ.
...אעתור מיד לבית המשפט
לעכב את ביצוע עונשך,
אבל זה חייב להיעשות ללא דיחוי.
האם אתה מבין?
עַכשָׁיו.
[מגמגמת] אני מוציא את הצוואר שלי לכאן.
זה יכול לסכן את הקריירה שלי...
הביטחון האישי שלי.
האישומים יבוטלו, אני בטוח, אם רק...
לשנות את העמדה שלך.
אני מתחנן בפניך.
המלחמה עלולה להסתיים בקרוב.
אתה עלול...
אולי לעולם לא תצטרך להתמודד עם מצב
זה יקרא לך לעשות את מה שאתה מתנגד לו.
פאני: אהובתי.
אבא פורטהואר: פרנץ.
אתה לא רואה מה מגיע?
אין הרבה זמן!
לאלוהים לא אכפת מה אתה אומר, רק מה שבלב שלך.
אמור את השבועה ותחשוב מה שאתה אוהב.
פרנץ: אתה מבין?
אני אוהב אותך.
מה שאתה עושה.
מה שתגיד...
מגיע.
אני איתך.
תמיד.
תעשה מה שנכון.
פאני: [מתייפחת] לא! תן לי ללכת!
[לא נשמע]
פאני: אמרת,
נְקִישָׁה.
זה ייפתח.
לִשְׁאוֹל.
זה יינתן.
[לא נשמע]
[נושם בכבדות]
[נהנה]
[נושם רועד]
רוזליה: תמיד היית טובה אליי.
ולבני.
ויש לי...
סלח לי!
[צלצול פעמון]
[דפיקות עמומות]
[פעמון מצלצל]
[ממצמץ ממשיך]
פאני: אתה.
אתה אוהב אותו יותר ממני.
תן לו אומץ.
חוכמה.
כוח.
[תרנגולות מצחקקות]
[סירנת תקיפה אווירית רועמת מרחוק]
פרנץ: אבא...
[מתפלל בגרמנית]
אבא קרויצברג: מחר זה ייעשה.
[ממשיך להתפלל]
פרנץ: תודה לך, אבי.
[מדבר גרמנית]
[לא נשמע]
פרנץ: עכשיו, ילדים יקרים שלי...
כשאמא קוראת לך את המכתב הזה,
אביך ימות.
בחסדי ה ניפגש שוב בקרוב.
אישה ואמא היקרה ביותר...
לא יכולתי לשחרר אותך מהצער
שסבלת בשבילי.
ועכשיו,
הו, יקירי,
אל תשכח אותי בתפילותיך.
אני מתפלל בשבילך.
מהצד השני.
[שער נסגר]
[צלצול פעמון]
[שומר צועק בגרמנית]
מה אני כותב?
[שומר מדבר גרמנית]
ששש.
[חבטה מתכתית]
[מדבר גרמנית]
[פרנץ לוחש תפילה בגרמנית]
[ממשיך להתפלל]
פאני: פרנץ.
פרנץ.
[אדם מדבר גרמנית]
[שומר מדבר גרמנית]
[אדם מדבר גרמנית]
[איש דובר גרמנית]
[פעמון מצלצל במרחק]
[האגרה נמשכת]
[תחנות אגרה]
[רזי רוטנת]
[פעמונים מצלצלים]
יבוא זמן שבו נדע
בשביל מה כל זה.
ולא יהיו תעלומות. אנחנו נדע...
למה...
אנו חיים.
אנחנו נתכנס ביחד.
אנחנו נשתול פרדסים.
שדות.
נבנה את האדמה בחזרה.
פרנץ.
אפגוש אותך שם.
בהרים.
[פטפוט לא ברור]
כתוביות על ידי Zoo Digital
Downloaded from subtitlesnest.com