NÅR FRIGIVELSEN KOMMER
baseret på virkelige begivenheder
Godt?
Parat?
Jeg tager denne ende. Du tager en anden.
- Ser du? - Ja.
- Ovenfor. - Ovenfor. Tur. Igennem.
Og vi trækker.
Over. Tur. Igennem. Og vi trækker.
Alle! Vi skal løbe og gøre os klar. Kan du klare det videre?
- Det er bare at trække i snoren. - Træk i ledningen.
Flaget må ikke røre jorden. Så kommer du. Forsink ikke.
Ruesling College. april 1945
- Du er sent på den. Hvor var du? - Lad mig være i fred.
Rolige.
Smuk.
Lyder næsten perfekt. Næsten.
Om aftenen vil vores lærer Madsen fortælle om redderes arbejde.
Og han vil fortælle om røverne fra de fynske bakker.
Og så vælger vi køkkenpersonalet.
Løb ikke væk. Liss venter i køkkenet.
Hav en god dag.
Lad os gå, Søren. Det er tid.
Hej Jacob! Vil du tage det med til min mor?
Der er et hul i knæet. Og jeg har en date.
- Du ved hvad? - Hvad?
Russerne er allerede i Berlin.
- Er krigen slut? - Ja.
En mand med overskæg kan ikke længere gemme sig.
- Er det tid til undervisning? - Ja.
Så snart gipsen er fjernet, spiller vi klaver igen.
For fanden, det er koldt!
14.21.28.
- Hej. 35. - Dokumenter.
- Far, hvad er det her? - Gå.
- Hvad sker der? - De har været her hele formiddagen.
- God eftermiddag. - Dokumenter, tak.
Sikkert. Vær så god.
Her.
- Gå. - Tak skal du have.
Et tysk lager i Ring blev i går brændt ned af modstandsfolk.
Her i Rüsling finder de ingen.
Alle!
Det er utroligt, hvordan Birk har sit tøj på?
- Der har siddet nogen i hønsegården længe. - Lad ham komme i gang.
- Ser fint ud. - Og det lugter.
Det skal bare vaskes.
Gør det ondt når jeg trykker? Prøv det sådan her.
- Tysk bil. - Hvor er de fra?
Nej, Erna. Jeg åbner den selv.
Vis mig.
Ingen!
Sidde.
Erna, ring til en ambulance. Nu!
Fadervor, som er i himlen.
Helliget blive dit navn, må dit rige komme.
Din vilje ske på jorden som i himlen.
Giv os i dag vort daglige brød og tilgiv os vor skyld.
Ligesom vi tilgiver vores skyldnere.
Led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde.
For dit er riget, magten og æren til evig tid. Amen.
Hvorfor blev Dr. Nielsen dræbt?
Tyskerne ønsker hævn for modstandsfolkenes handlinger.
Og mange uskyldige mennesker lider.
- Kan tyskerne også dræbe dig? - Nej.
Hvorfor har de brug for en kollegiedirektør?
Nemlig?
Vi skal være stærke.
Jeg har gemt det til din fødselsdag, men...
- Det ligner en Spitfire. (fighter) - Ser cool ud.
- Prøv nu at sove. - Og mor?
Hun skal ingen steder hen. Godnat.
I morgen vender jeg tilbage til skolen.
- Allerede? - Jeg har brug for en distraktion.
Eller jeg bliver skør.
Du kan stadig ikke undvære en pianist.
Eleverne bliver glade.
Min medfølelse. Lad mig vide, hvis vi kan hjælpe på nogen måde.
- Tak, Lauritz. - Han er en god mand.
- Kan tale? - Nu?
- Ja. Det er vigtigt. - Sikkert.
Kaotisk situation med tyske flygtninge.
Pres på København og Jylland førte til...
At de tyske myndigheder vil bringe 200.000 tyske civile.
Skoler og gymnasier bør forberede sig på at imødekomme dem.
Din skole er ikke den eneste.
Alle skoler og gymnasier skal tage imod tyske flygtninge.
To hundrede mennesker. Der kommer i morgen.
To hundrede? Vi har ikke så meget plads.
Du skal acceptere dem. Tak skal du have.
Eleverne har otte uger mere med undervisning.
- Send dem hjem. - Men højskolen har brug for deres penge.
Jeg vil spørge om du kan finde en anden løsning?
Jeg vil ikke diskutere med dig.
Behøver jeg at minde dig om, at Danmark er besat af Tyskland?
Studerende er dit problem.
Du kan ikke gøre det på denne måde. De kan ikke bare gå...
- På tysk, tak. - Undskyld.
I morgen klokken syv står skolen til vores rådighed.
Vi kan tilbyde et fitnesscenter. Vi overlader kollegiet til studerende.
Herr Kommandant. Vi har et stort fitnesscenter.
Det er bedre end de gamle værelser. Du kan placere dem der.
Placer det, hvor du vil. Der skal være tag over hovedet.
To hundrede.
På cue, lad os gå! Åbn dørene!
Alle kom ud! Samling på platformen.
- Der er mere end to hundrede af dem. - Hvad kan vi gøre?
Undskyld.
- Der er ikke plads til så mange. - Lauritz Hansen skal skrive under.
Jeg er Lauritz Hansen.
- 523 mennesker? - Ja.
- Man kan ikke rumme alle i fitnesscentret. - Hvad har du? Der er et problem?
- Har du problemer? - Nej.
Skriv venligst under.
- Lauritz, det kan vi ikke. - Vi skal overholde aftalen.
Lad os ikke diskriminere eleverne. Og lad tyskerne sove på hinanden.
Hør efter! Saml dine ting og gå i den retning.
- Søren! - Far!
Jeg bad om at være i nærheden af dig. Lad os gå.
Tættere. Ikke nok plads.
Hej? Giv mig det venligst. Denne pande er til skolen.
Giv mig det tilbage.
- Vi giver det tilbage senere. - Hun er ikke noget for dig. Give det tilbage.
- Vil du sulte os ihjel? - Stop det. Give det tilbage!
- Soldat, hun tog min pande. - Giv det tilbage med det samme!
Hurtig!
- Vi har brug for flere tæpper. - Tal med militæret.
Vi tilbyder kun et fitnesscenter.
Vi placerede tyskerne. Men undervisningen fortsætter i morgen.
Stadig.
Det er svært at acceptere denne situation.
Men vi er ikke det eneste college. Dette sker over hele landet nu.
Bare en aftale med myndighederne. Vi passer på os selv, de passer på deres.
God appetit.
- Kommer der en tilsætning af rødbeder? - Ja, det vil.
- Far, hvor længe bliver tyskerne her? - Jeg tænker ikke længe.
De vil vende hjem, når krigen er forbi. Snart.
Håber.
Jacob.
Undskyld at jeg generer dig, men min søn er meget syg.
- Skulle du? - Jeg finder ud af det.
- Tal med de tyske soldater. - Men de er der ikke.
De er væk. Ikke en eneste soldat var tilbage.
- Men det er ikke sandt. - Ingen.
Der er heller ingen mad.
Du skal have mad og medicin.
Kan du ringe til en læge? Er der ingen læge i byen?
Hun forstår det ikke.
- Mit barn er meget syg. - Du skal tilbage til hallen.
Hvor er dine venner, Churchill?
- Det er svin. - De kunne have brændt hallen.
Hvem gjorde det?
Hvem gjorde det? Hvem gjorde det?
- Det er tid til at gå i skole. - Birk!
Der er blod på fingrene. Gjorde du dette?
- Dræbte du vores høns? - Nej.
Fem kyllinger er ikke nok til at brødføde 500 mennesker.
Lad mig gå.
Lad ham gå.
- Lad os gå til. - Lad os gå, Otto.
Undskyld.
- Bøde? - Ja Ja.
- Idioter. - Birk...
Nå, jeg sagde, det er tid til at gå i skole.
- Hej! - Hvordan har du det?
- Er det rigtigt, at tyskere bor på college? - De bor i fitnesscenteret. Kun der.
- De ser beskidte ud. - Stinker de?
Det er på grund af surkålen.
- Magnus kommer. - Nå, Magnus. Er din mor glad?
- Hun kan lide at gå tur med dem. - Som et kuld!
- Jeg gik i seng med en tysk soldat. - Og sprede sine ben for andre.
Som en hoppe.
- Så spiller vi krig. - Jeg vil gerne i modstanden.
- Du bliver nazist igen. - Jeg vil ikke.
Ti mere! Hænderne op!
Fem mere!
Far, hvorfor taler du med tyskerne?
Bare rolig, var det en god dag?
- Det er koldt, hr. Madsen. - Kun en grad. Eller to.
- Du vil ikke være sammen med dem - Hænder bag hovedet.
Så. Næste øvelse! Et to tre...
Knæene højere.
Jeg forstår ikke, hvordan denne mælk vil hjælpe?
Lad os give det til de mindste børn.
Og i aften vil alle tyskerne banke på vores dør.
- Jeg tror ikke. - Birk har ret.
Mælk og mad kommer snart. Tyskerne garanterede dette.
- Ja, men nu har de brug for det. - Vi har en aftale med deres myndigheder.
Liss...
Lad mælken stå.
Dette er rigtigt. At hjælpe tyskerne betyder at hjælpe nazisterne.
Søren!
- Er det nyt? - Det her er en Spitfire.
Min far udskåret.
Du har en god far.
- Det er til dig. - Tak skal du have.
- Vil du ikke spise det? - Jeg lader det ligge til senere.
Også mig.
Det er ikke det, du laver.
- Ja, kom ind. - Har du tid?
Jeg skal hjælpe Oga og Mogens.
Hør, lad os spille klaver senere?
Vi ses, Søren.
Han vil ikke fortælle det.
- Nå, hvordan har du det? - Kaotisk, men vi prøver.
Eleverne er fantastiske, og det er det vigtigste.
Liss skal ikke give mælk væk. Dette er slet ikke korrekt.
- Jeg tror ikke, hun gør det. - Tal med din kone, Jacob.
- Denne gestus kan blive misforstået. - Sikkert.
Folk bør ikke tvivle på højskolens holdning.
Vi hjælper alle hinanden her. Og det kommer helt an på eleverne.
- Vi har virkelig brug for dem nu... - Jeg forstår det. Tak skal du have.
Du kan være sikker. Jeg vil tale med Liss.
Kan du huske, hvem der tog dig? Og andre syntes, du var for ung.
Der er ingen grund til at genoplive denne tvivl.
- Tak skal du have. - God dag.
- Hvorfor er de her? - De sov i vaskerummet.
- Hun er på min stol! - Sæt dig ned, Søren.
- Og hvad ellers? - Der kommer ikke mere i dag.
Hvorfor skal vi hjælpe dem?
- Bare. - Vi kan dele grøden med dem.
De er tyskere. Vi er i krig med dem. Husk dette.
- Hvad er det du ser? - Alle! Spise.
Spis alt.
Liss...
- Hvor er de fra? Lad dem gå. - Lad dem blive færdige først.
- Skal vi tage afsted? - Vend tilbage til hallen. Alle sammen, gå.
- Jacob! - Jeg bruger.
- Gå, hurtigt! - Søren.
- Jeg sagde til min mor, at de skal af sted. - Lad os. Hurtig.
De kan spise lidt. De er forældreløse.
Ingen mælk, ingen havregryn. Gør det ikke bag min ryg.
- Gå tilbage til din søster. - Hvorfor?
Gør som jeg siger. Gå.
- Døde de i dag? - Når hun dukker op, går det hurtigt.
- Hvad dukker op? - Difteri. Det breder sig.
Stor risiko for børn og ældre. Uden behandling vil mange dø.
- Vi skal isolere de syge. - Hvor er dine egne læger?
Jeg er læge, men jeg har ingen medicin. Vi har akut brug for et antitoksin.
Ved du, hvem der kan hjælpe os?
Jeg fortryder. Men vi er en skole, ikke et apotek.
Det er klart.
Så graver vi flere grave.
Halvtreds eller hundrede. Eller mere.
De er ikke vores problem.
Tyskerne nægter at frigive vores fanger fra lejrene.
Tyskerne prioriterer læger kun for deres soldater.
Så vi er alene med dette problem?
Hvis vores læger hjælper, vil de støtte den tyske krigsmaskine.
Hører du, hvad jeg siger, Jacob?
- Jeg forstår. - Bøde.
Lægeforeningens holdning ændres ikke.
Måske har Dr. Nielsens klinik et antitoksin?
Måske. Men jeg vil ikke spørge Birk.
- Du kan tale med Erna. - Ubrugelig.
Vi vil ikke hjælpe en nazistisk læge.
Måske bede Larsen om hjælp? Han har gode forbindelser til apoteker.
Hverken tyske eller danske læger...
Hverken danske apoteker vil hjælpe os. Ingen!
Vi er nødt til at gøre noget.
Faaborg
Det er meget rart af dig at tage dig af vores flygtninge.
Men vi har 60 tusinde sårede fra østfronten.
Vores hospitaler i Danmark er overfyldte.
Det er nødvendigt at forhindre, at syge mennesker smitter raske.
Jeg er ansvarlig over for mine elever.
Det ville være anderledes.
Men Lægeforeningen brød sin lægeed og nægtede at hjælpe.
Herr kommandant, jeg er ikke involveret i politik.
Jeg tror ikke, at jeres hospitaler kan undvære læger og medicin.
Mere end 250 tusinde flygtninge ankom her til Danmark.
Vær glad for, at du ikke fik mere.
Du kan gå.
Hvad sagde han, far? Vil de hjælpe dem?
Far, skal vi hjem?
Nej. Lad os gå.
Ingen hjemme. Han og hans kone gik.
De hjalp tyske flygtninge.
Det blev heldigvis opdaget. Besøg Dr. Esgreen.
Han er en god mand. Han hjælper kun sit eget folk.
- Tak skal du have. - Vær venlig.
- Lad os tage hjem til mor. - Far?
Åben?
- Læge Christiansen? Hjemme? - Du kan ikke gøre det på denne måde.
- Hvis der kommer nogen? - Vi varer ikke længe.
Dør.
- Hvad er det næste? - Vi skal hjælpe højskolen.
Hvordan?
Hvis tyskerne bliver syge, skal de sende eleverne hjem.
Nu... Det vigtigste er at få medicinen.
- Men vi vil hjælpe tyskerne. - Nu hjælper vi os selv.
Har brug for antitoksiner. Antitoksiner.
Så.
Alle. Vi var heldige.
Far.
Giv mig en kappe.
- Christiansen? - Læg dig her. Hurtig!
Er du her? Dr. Christiansen?
Undskyld, læge. Jeg venter, indtil du er færdig.
Bare et øjeblik. jeg snart.
Alle. Hør efter.
Jeg kommer senere. Løb hen til rådhuset og vent på mig.
Forstået? Hvis jeg ikke kommer inden klokken tre, så gå til din mor.
Forstået?
Det var alt for i dag. Hej til mor.
- Far... - Kom ind.
Søren.
- Jeg vendte tilbage, så hurtigt jeg kunne. - Far.
De bedragede tyskerne. Vi vandt i dag.
Det er det, lad os gå hjem.
Parat?
Jeg har ikke lyst til at spille i dag.
Dette er en smuk sang. Og det vil løfte dit humør.
Hvad sker der med dem, der hjælper tyskerne?
Kommer an på hvad de har lavet.
- Er det frihedskæmperne, der bestemmer? - Ja.
Har du besluttet dig for at hjælpe tyskeren?
- Hvad hvis jeg ved noget? - Hvad?
Om min far.
Hvad med ham?
Jeg siger til dig, hvis du lover at hjælpe.
Sikkert.
- Bedrager du os? - Hvad handler du om?
Da jeg løb rundt i Faaborg og ledte efter en kur til tyskerne.
Jacob, det ved vi alle.
- Hvad siger du? - Du misforstod.
Jacob, der er en krig i gang. Vi ønsker ikke, at tyske børn skal dø.
Men vi har ikke brug for et ry som et kollegium, der er loyalt over for tyskerne.
Ingen skal være i tvivl.
Jeg vil beskytte eleverne mod smitte.
Jeg forstår bekymringen for eleverne. Og jeg deler dette.
Men vi skal være hårdere. For os alle.
Du vil blive fyret, hvis dette fortsætter.
- Jeg forstår. - Det håber jeg.
Farvel.
Søren.
Har du talt med Birk?
Se. Talte du om, hvad der skete i Faaborg?
Jeg taler kun sandheden.
Også mig.
Se på mig.
Er du tavs? Se på mig.
- Se på mig! - Hold op.
Krigen slutter snart, og alt vil være som før.
- Vi hjælper dem forgæves. - Folk vil forstå, hvad vi laver.
Det er ubrugeligt.
- Tror du, det vil virke? - Jeg er sikker.
Se på ham.
- Du er en forræder! - Skit!
- Jacob! - Hold op! Hold op!
Hold op!
Børnene skal på ski...
Giv slip!
- Hvad laver du? - Luk mig ind!
- Hvor tog du den fra? - Det er medicin. Fra min far.
Men rør ikke min familie. Forstår du?
- Hej. - Ikke skammer sig?
- Undskyld, det? - Ikke skammer sig? Hjælp de beskidte nazister.
- Hvad handler du om? - Du hører ikke til her.
Det kan du ikke. Forstår du? Ikke foran min søn.
Du må undskylde. Vi må undskylde!
Lad os gå.
Jeg lovede at besøge Palla.
Jeg glemte at tage bogen.
Ja. Sikkert. Gå.
Hør efter. Søren og Karl bliver nazister.
- Hvorfor? Jeg var sidste gang. - Og hvad? Nu er du nazist.
Hvorfor?
Det var det jeg sagde. Nu er du nazist.
Hånden frem.
Her. Du har tredive sekunder.
En to tre fire fem.
Her er han!
- Hold dine hænder! Saml det op! - Hvad laver du?
- Lad mig gå! - Rřr dig ikke.
Til træet! Carl, du har et reb. Lars, hold ham.
- Tryk på ham. - Lad mig gå!
- Bind ham. - Rundt om brystet.
- Hold hovedet. - Lad mig gå!
- Hvad snakker du om? - Forbliv rolig.
- Alt kommer til at være okay. - Lad mig gå!
Nu er det klart, at du er nazist, ligesom din far.
- Nazisvin! - Tysk svin!
- Du lugter af surkål! - Ligesom fra min far.
- Jeg er ikke som min far! - Du er en forræder, Søren.
Bjørn, tag bukserne af.
- Intet behov. Bjørn! - Vil du tisse i bukserne?
Lad ham stå her.
Nu kujonerne.
- Flere kujoner, Bjørn! - Nej, Bjørn.
Bjørn!
tysk gris!
Palle!
Hjælp!
- Hjælp! - Hvad er der, Gisela?
Hjælp!
Her. Tag min jakke. Du vil varme op.
Tag det.
- Bliv der. - Far, hvad er der?
Bliv der. Forstået?
Vær sammen med din søster.
- Hvad er der? - Jeg ved ikke.
Lad os. Skær rebet over. Der ovre. Stop det.
Hvor er hendes børn?
Så de dette?
Han er allerede blevet begravet.
Nej, ikke ham. Andet. To små piger.
De er døde. Alle hendes børn er døde.
Hvad taler du om?
Om hvordan begge piger døde i nat.
- Hvorfor fik de ikke antitoksinet? - Dali.
Det betyder, at de ikke gav nok.
Vær venlig at forstå, at disse medikamenter ikke er nok.
Så længe vi er rundt omkring, er det ubrugeligt.
Patienter skal isoleres for at bremse infektionen.
Hvad laver du, Jacob?
Det var ikke kun hendes børn, der døde. Jeg tog deres liste.
Se.
To år. Seks måneder. 3 år. Fem måneder.
I alt er atten tyskere allerede døde her.
Og halvdelen af dem... Børn.
Der skal gøres mere.
- Hvad? Du gav mig mælk. - Ja sikkert.
- På to uger ændrede alt sig. - Ja, mange børn døde.
Jeg er bange for, hvad der vil ske med os.
- Vi bliver bare fyret. - Tror du, jeg er bange for det her?
Jeg er bange for, hvad der vil ske med vores familie!
Hvad vil de gøre ved dig? De kaster sten mod vores vinduer!
Stenen kunne have ramt vores børn!
Jeg er også bange, men hvor mange flere dør? Fem? Seks?
- Endnu 20 eller 30? - Jeg ved ikke!
Jeg er nødt til at tænke på min families sikkerhed.
- Hvad vil børnene sige? - At vi gør det rigtige.
Tak fordi du er her. Jeg er glad for, at det gik så hurtigt.
Vores ophold var specielt.
Vi har været udsat for svære prøvelser.
Vores tyske gæster overtog vores fitnesscenter.
Faktum er, at tyskerne ikke har plads nok til deres syge.
Og vi besluttede at åbne hele skolen for dem fra i morgen.
Det betyder, at dine studier slutter.
De sidste seks uger er ikke gået som planlagt.
Hør efter! Jeg beder om stilhed, tak!
Traditionen tro, når skolen slutter...
Vi synger vores hymne. Jeg ved, du kan lide det.
Så... Birk.
Birk.
Et kollegium, der hjælper tyskere? Vi får ikke nye elever.
Yderligere to døde i går. Noget måtte gøres.
- Min advarsel var klar. - Men meget har ændret sig.
Men ikke for os. For dem.
- Hverken danske eller tyske læger hjalp. - Nok, Jacob! Vores læger er ikke skyldige.
Jeg ville låse dem inde i gymnastiksalen. Men du samarbejder med disse tyskere.
Dette er ikke samarbejde! Jeg kan ikke se på folk, der dør.
Når krigen er forbi... Du vil fortryde det.
Og bed til at det går over.
Det her er lort.
Tage det væk.
Er du døv, svin? Fjern ikonet.
Birk.
Snart vil du ikke være i stand til at gemme dig bag soldaterne.
Birk. Stop det.
Du graver din egen grav.
Ingen nåde.
Dette er ingen nåde. Dette er barmhjertighed.
De dræbte min far.
Han ville have gjort det samme.
Min far var ikke en forræder.
Du arbejder med en nazist! Og han gik langt.
Truer du os?
Vi har en krig her! Vi er i krig nu!
Alle kræfter for Danmarks frihed!
Alle danskere skal kæmpe. Hver på deres måde. Kan du forstå dette?
Og hvad laver du?
Alt dette er ikke en kamp for frihed.
Der er ingen undskyldning. Der er ingen undskyldning.
Birk.
Birk!
Det er følelser. Han vil falde til ro.
Søren? Søren!
- Kan du lide tyskere eller hvad? - Kom så, Søren! Kom så Søren!
Kom så Søren! Kom så Søren! Slå ham!
Hit!
- Gør ondt? - Meget lille.
- Nå okay. - Alt kommer til at være okay.
- Hvorfor har du brug for et våben? - Hvilken?
Hvad briterne droppede.
Jeg skal fordele alt til modstandsfolkene i vores område.
Dræb, hvem skød din far?
Ja. Og om fem år tager vi revanche.
- Virkelig? - Det er Colt.
Hold den kørende. Tung?
De skal distribueres til alle kæmpere.
Jeg kan. Tyskerne rører ikke børn.
God morgen.
- Nej. Rør ikke. - God morgen.
Hold op.
Dokumenter, tak.
Det er godt, at patienterne er i bedring.
Ja. Tak skal du have. Ellers ville mange være døde.
Hvem ved.
Heinrich, jeg har en familie, som jeg holder af. Fjern ikonet.
Jeg var loyal over for mit fædreland.
I Første Verdenskrig kæmpede han i skyttegravene.
I en alder af 41 mistede han sin yngste søn. Den ældste på 42.
Jeg har ikke set min kone, siden russerne smed os ud.
Og jeg ved ikke om hun stadig er i live.
Hvis jeg tager den af, vil alt være meningsløst.
Måske har dette... betydning.
Søren? Hold op.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
- Hvor skal du hen? - Jeg rider bare.
Hvad er her?
Hvad?
Helt vildt? De skyder dig.
Børn røres ikke.
Hader dig!
Søren. Stop det! Hold op!
Birk!
Hvad laver du?
EN? Har du givet Søren et våben?
- Hold dig væk fra din søn! - Du er ikke den bedste far for ham.
Nonsens!
Du forstår ikke din egen søn.
Bliv væk! Forstået?
Søren vil bevise, at han ikke er som sin far.
Tyske tropper i Holland...
Vesttyskland og Danmark kapitulerede.
Det her er London. Vi gentager. Montgomery annoncerede...
Tyske tropper i Holland...
Vesttyskland og Danmark kapitulerede.
Hæve!
tysk affald!
- Gik! - Mor!
- Løb! - Mor!
Giv slip. Mor!
- Lad os gå på college. - Du går ikke.
Kom ud. Vi er ankommet.
Løb! Lad os gå! Gå.
Hold det! For alle!
- Han er ikke skyldig. - Heinrich, vend tilbage til salen.
Han hjalp kun de syge.
Hold kæft. Er du døv, nazist?
Heinrich, gå ind igen.
- Jeg er ikke bange. - Heinrich, kom tilbage.
Birk.
Henry. Vi har brug for hjælp!
Nå, kom så! Saml det op.
- Kom op! Tilbage! - Tysk svin! Kom op!
Kom indenfor!
Sid ned! Sid ned!
Jacob. Du gjorde ikke noget.
Far...
Er det ikke muligt at begrave på en kirkegård? Hvad med andre mennesker?
Der burde ikke være tyskere i nærheden af os.
De skal have deres eget sted. Forstå?
Kom nu, hjælp os.
Vi har alle brug for mad.
Hvor er min mand?
Sendt til interneringslejr. Til Fyn.
- Jeg ved ikke hvilken. - Jeg hørte, du blev forfremmet.
Dette er midlertidigt.
Hvad hvis tyskerne bliver syge igen?
Varm mad gør underværker. Ikke, Søren?
Du dræbte ham. Heinrich var den eneste læge.
Han måtte adlyde.
Han er nazist, for fanden!
Han er nazist.
Som jeg sagde, vi har brug for mad.
Kom ud, Birk. Gå ud.
Gå væk!
Søren.
Birk.
Jeg bliver.
- Dette er dit værelse. - Tak, Erna.
Jeg kan ikke stå inde for Birk.
Find et andet sted, hurtigt.
Vi tager til min søster i Århus, når Jacob kommer tilbage.
- Skal Søren og jeg sove? - Jeg vil ikke bo her.
Også mig.
Far kommer snart tilbage.
Nå, kom nu... Har du hjulpet tyskerne? Ikke lyve. Svar!
Jeg gjorde ikke noget!
Hej.
Ja.
- Hvor er Gisela? - Gisela?
I gymnastiksalen. Jeg tror ikke, hun kommer igennem natten.
Jeg forstår ikke, hvad du taler om.
Hold op!
Giv dem til Gisela.
Rolige.
Tak skal du have.
Dyrt.
Rolige.
Søren?
Alt er fint.
Hej Søren.
Være sammen med far.
- Hvad gjorde de? - Et par skrammer.
Tog du dig af din mor? Og min søster?
- Jeg hørte, du vendte tilbage for nylig. - Ja, for et par timer siden.
- Hvordan er skole? - Jamen, Birk kan klare det.
- Det blev endnu værre. - Jeg er uenig.
- Der er mere plads bag hegnet. - De dør som fluer.
- Godt at have dig tilbage. - Lauritz.
Måske er der en måde at bringe alt tilbage igen.
Vil vi blive?
Vi vil gerne blive.
Jacob, det bliver meget svært for mig. Så hold op...
Og aldrig hjælpe tyskerne igen.
- Det er klart? - Ja.
Bøde.
- Held og lykke. - Held og lykke.
- Er du sikker på dette? - Nå... Hvad skal jeg gøre?
Hvad har vi at leve af? Jeg får aldrig et job igen.
Forstå?
Gisela? Gisela?
Kom nu, kom med mig.
Lad os gå.
Kom så, Gisela.
Lad være med at sove. Vågn op.
Kom så, Gisela. Tælle.
82, 83...
Lad os! 84.
Lad os. 85.
Vi skal på hospitalet, til Ring.
Du skal ikke løbe alene.
Er det farligt. Fightere er overalt.
- Lad os gå hjem. - Tag hende til hospitalet.
- Den var lukket. Allerede. - Og hospitalet i Odense?
Ingen vil hjælpe tyskeren.
Du så alt selv.
Ingen grund til at tage til Odense. Gå ind i bilen.
Gå ind i bilen.
- Gå ind i bilen. - Hun skal dø! Hvis du forlader hende!
Hun er syg! Kig på hende!
Tag mig til Odense.
Far! Nu!
Hun skal til Odense! Han vil gå!
- Kan du gøre det hurtigere? - Og jeg går så stærkt.
Gisela. Skynd dig. Vågn op. Åben dine øjne.
Se på mig. Og tæl, okay?
En to tre fire.
- Fem seks. - Søren.
Sænk den.
- God eftermiddag. - Hvor skal du hen?
Til sygehuset i Odense. Min søster blev syg.
Har brug for hurtigere.
Kom ud af bilen.
- Hvad så? - Jeg tror, der er tyskere i bilen.
Du kan gå.
Tak skal du have.
Bare kør hurtigere.
- Hvordan kan jeg hjælpe dig? - Vi har en syg pige i bilen.
- Hvad er hun syg af? - Difteri.
Kan ikke trække vejret og har høj feber.
- Hvor er du fra? - Fra Rüsling.
- Fra college? - Ja.
- Er hun tysk? - Og hvad?
- Hun er et barn. - Jeg kunne blive fyret.
- Hvad sker der? - De vil gerne hjælpe tyskeren.
Det er en pige.
- Tag mig til et tysk hospital. - Men de er lukket.
- Der er andre hospitaler. - Alt lukket.
Jeg spørger. Nu er dette ikke muligt.
- Har du børn? - Mit svar er nej.
Der er læger i Ring eller Svendborg.
Dette er Gisela, og hun er døende.
- Det kan jeg ikke. - Jeg går ikke herfra.
- Lægeforeningens regler... - Hun er syg!
dør.
Hjælp hende.
Men jeg...
dør.
Fra Sørensen, vi skal bruge en seng.
Lad os gå.
Gisela. Vågn op.
Du skal gå herfra. Klar?
Jeg håber du finder en god instruktør.
Og værdig.
I 1945 døde 62 flygtninge fra Rüsling College, heraf 27 børn.
I slutningen af krigen ankom cirka 250.000 tyske flygtninge til Danmark. 10.942 af dem døde inden for få måneder efter befrielsen. 6.540 var børn.
Fra efteråret 1945 blev flygtninge samlet i lejre i hele Danmark. Den største lejr var ved Oxbolleyren. Der boede mere end 35.000 mennesker. De sidste tyske flygtninge forlod Danmark i 1949.
Oversat af Nike 2023
Downloaded from subtitlesnest.com