אני תוהה...
האם כולנו יודעים לאן אנחנו שייכים?
ואם נעשה זאת, בליבנו,
למה אנחנו כל כך הרבה פעמים לא עושים כלום בנידון?
חייב להיות עוד בחיים האלה--
מטרה לכולנו, מקום להשתייך.
היית הבית שלי.
ידעתי מהרגע שפגשתי אותך...
באותו לילה, לפני כל כך הרבה שנים.
ובכן, קדימה ותודיעי לי
האם עלי להישאר או שעלי ללכת?
האם אני צריך להישאר או שאני צריך ללכת עכשיו?
אם אלך, יהיו צרות
ואם אשאר, זה יהיה כפול
אז יאללה ותודיעו לי...
תודה רבה.
האם אני צריך להישאר או שאני צריך ללכת עכשיו?
תודה.
אם אלך, יהיו צרות
תודה.
ואם אשאר, זה יהיה כפול
אז, אתה חייב ליידע אותי
האם עלי להישאר או שעלי ללכת?
תודה!
תודה רבה לך.
חביב.
אני רוצה להודות ללהקה.
אחרי המחבט הזה, אני יכול להראות רק טוב.
עכשיו, מרגרט תאצר...
אתה חייב למסור לה את זה.
תאהב אותה או תשנא אותה, זה בהחלט מרגרט תאצר
האיש החזק ביותר במפלגת הטורי.
צרלי!
הוא.
הו, אתה קופא.
אני יודע... לא יכולתי לקחת מונית-- עונשו של אלוהים.
אתה לא מאמין באלוהים.
אני יודע. אז זה הנרי, הא?
-המ-ממ. -נאה מאוד.
היי, אני שרלוט.
מה שלומך? אה...
הו, טוב לפגוש אותך.
-כְּמוֹ כֵן. אני כל כך מצטער שפספסתי את החתונה.
לא לא לא לא.
אני בטוח שהיא כבר אמרה לך,
אני חרא בפגישות ובזמנים וכאלה.
ובכן, היא הזכירה...
שימו לב, היא ממש מטורפת,
אבל התחתנת איתה, אז אתה חייב לדעת, נכון?
אנחנו צריכים להציג אותך בסביבה.
בוא איתי.
אמא, אבא, אפשר להכיר לך את אחותה של שרה, שרלוט.
כן כמובן.
מה שלומך?
ההורים שלי, מר וגברת באופורד.
הו, תודה לאל, לשניכם יש אותו שם משפחה.
טוֹב.
תענוג לפגוש אותך, שרלוט,
או שאתה אומר צרלי?
אממ, כרגע, הייתי אומר שאני בלגן,
אז אם לא אכפת לך...
אקח אותך לשירותים.
בסדר.
חזרה בעוד שנייה.
למרות שלפי אחד מתופפי עץ בכפר אתיופי,
זה מתורגם כזה עתה אכלתי פאי ענבים ספוג.
חה חה.
אה...
מצטער.
תסתכל על עצמך.
הו, מתוקה, את נראית יפה.
תסתכל על עצמך.
תראה אותך... אתה בשמלה.
אה, בבקשה, שמלה.
אני נראית כמו לבנה טראמפ אחרי כמה סיבובים, מותק.
וואו.
בוא הנה.
מה?
ראשית, אתה חייב לצחוק עליי.
אתה יודע שזה חסר טעם.
הו, אני שונא את זה.
אז מה אתם חושבים עליו?
אני חושב שהוא מתוק מוחלט.
הוא מהמם, באמת, הוא כן.
הוא כן, והוא מתוק והוא מצחיק ופרוע.
הוא מאוד אנגלי.
התחתנת עם אנגלי מאוד אנגלי.
אתה מסמיק!
מה שלום הבית?
הבית טוב. זה מתגעגע אליך.
עֲבוֹדָה?
הו, אתה יודע, מאוד מרגש.
הם נתנו לי סיפור על היערמות של עשר מכוניות ברחוב 54.
אתה יודע, מה שלא יהיה.
מסתכל למעלה?
הו, בראש ערימת החדשות, אתה יודע?
אתה תהיה.
ביום מן הימים.
אבל בנימה זו,
אני חושב שהגיע הזמן שאעזוב את הבמה
והביא על מישהו מאוד מיוחד.
תודה רבה לך.
היי, אממ...
אני מצטער להפריע, אבל בנו של מר באופורד, הנרי,
רוצה לפרסם הודעה.
תודה.
עכשיו, גבירותיי ורבותיי,
כפי שאתה יודע, אחת הסיבות שאנחנו כאן הערב
זה להראות את הערכתנו ללורנס באופורד
על כל העבודה הנהדרת שהוא עשה
כיור ארגון הסיוע הבינלאומי.
אדוני... אדוני!
שרה!
הו מותק.
-היא חתוכה. -אוי אלוהים.
האם אתה בסדר?
אתם שואלים אותי, זו התעללות.
1,000 לישט לארוחה מבושלת מדי
וגיבנת יבשה על רחבת הריקודים,
אבל בכל זאת, כולנו משתכרים למען מטרה טובה.
ימין?
לחיים.
תוציא אותו מכאן.
זה קצת קשה...
ובכן, לעזאזל תעשה משהו.
20 פאונד לראש ממש שם.
שכירות חדר, אולי עוד 20.
30 על קייטרינג.
זה חייב להיות 50 לישט על תקורה.
הנה, גוגו.
זה הגזרה שלך.
הו, אני מצטער.
לא נפגשתם.
זה גוגו.
למעשה, הוא סקרן לגבי ארוחת הערב שלך
כי כשפגשתי אותו, הוא היה כל כך רעב
הוא ניסה לאכול את לשונו.
מספיק מצחיק, הם לא עושים עם זה סלט קיסר.
לא, תקשיב,
אני אהיה כנה, ואני כן רוצה להיות כנה.
הוא היה ערימה של עצמות
בבריכה של חרא,
ואני גם לא מתכוון לחרא מתורבת.
זה היה החומר הצהוב,
רוע מזוין נוזלי.
בכל מקרה, יש לי 2000 ילדים במחנה שלי באפריקה
עם אותה בעיה,
ואיזה אידיוט מזוין כאן משך את המימון שלנו.
אז אני מניח שפשוט אצטרך להאכיל אותם בזבובים.
עכשיו, גוגו כאן, הוא רצה לדעת למה.
אז הראיתי לו את זה.
בשל האקלים הפוליטי המדכא,
איננו יכולים עוד לשמור על נוכחות הקלה
באתיופיה הנתמכת על ידי קומוניסטים.
זה תיאור הוגן, לארי?
או שרצית ספין חיובי יותר?
בסדר, דר קלהאן.
אמרת את הקטע שלך.
עכשיו אתה יכול לעזוב.
למה שלא תעלה לכאן? בחייך.
הילד רק רוצה לשמוע במילים שהוא יכול להבין.
2,000 חיים, מה זה קונה לך?
מכונית חדשה?
זוג ציצים חדש לאישה?
ובכן, קדימה, אל תתבייש.
יש לי מחנה
עם 30,000 אנשים, מתים בגיל 40 ביום.
יש לי חצבת, טיפוס, כולרה...
כל מחלה דפוקה אומללה
ידוע לאדם.
בעוד שישה שבועות, כולם ימותו.
בחייך.
דבר איתי.
הו, אני מבין.
זו הבדיחה של הקופים, נכון?
אתה רוצה שהוא ילך...
בשבילך, כן?
אה, הוא יעשה את זה.
הוא יעשה את זה בשבילך.
גוגו...
300 קלוריות בבננה אחת--
יותר ממה שהוא מקבל ביום.
הוא יעשה מה שאתה רוצה.
גוגו!
בסדר, אתה רוצה לרדת מהוואן עכשיו, בבקשה?
אֲדוֹנִי?
סלח לי אדוני.
אתה יכול לרדת מהרכב עכשיו, בבקשה?
בחייך. אתה הולך.
דר קלהאן, אני מניח?
הייתי שם הלילה.
הייתי מוכרח.
EGRlS.
נשמע יומרני מספיק כדי להיות ארגון צדקה.
לא, חכה רגע, אני זוכר.
הייתי בהודו מתי
הרבה עבדת בגבולות עם אפגניסטן.
השמועות היו שנכנסת.
יש הרבה אנשים שעדיין מתים שם.
הם תמיד עושים זאת, דוקטור.
כן, טוב, אני לא לוחם.
אני בעסקי הסעד.
אז אספתי.
אז הנה אנחנו--
אתה עם עבודת הסיוע שלך, אני עם עבודת הסיוע שלי.
והאם זה לא צירוף מקרים מוזר,
כי אני צריך להיכנס לאתיופיה,
ואתה כבר שם.
לא תודה.
הייתי מממן את העבודה שלך כמובן.
לא.
יש לי מחנה עם 30,000 איש, שמתים ב-40 ביום.
בעוד שישה שבועות, כולם יהיו מתים.
הגזמה קלה אולי,
אבל מאוד יעיל.
ממתי קלא עשה חרא
על המורעבים באפריקה?
אני מניח שאתה קלא, מר שטייגר.
סקרנות קטנה...
ההופעה שלך הערב,
האם זו הייתה זעקה לעזרה,
או זעקה לתשומת לב?
הייתי קורא לזה מסיבת עיתונאים.
לא, הכרזת עצמאות.
חופש הוא מצרך יקר.
אתה צריך לראות מה שילמתי עבור הערבות שלך.
אין עסקה.
התשוקה היא זולה, דוקטור.
אם אתה מחפש דוב רוקד,
נסה את הקרקס המזוין.
הממ. סיגריות עם עלות השחר.
או שאתה מאושר בטירוף, או שלא ישנת.
אתה צריך שאקרא לך מונית?
לא, כבר התקשרתי לאחד.
מה שלום היד שלך?
אה, זה בסדר.
אז, הנרי, הוא, אה...?
הו, הוא-הוא עדיין ישן.
אה.
כך...
אני אתגעגע אליך.
גם כן.
אבל, אתה יודע, תקשיב,
אם זה יהיה יותר מדי אנגלית כאן,
תתקשר אליי, ואני אשלח לך
חבילת טיפוח אמריקאית נחמדה מלאה במקרוני וגבינה
ועוגת תפוחים, וזוג נעלי ספורט.
זה יסתדר כאן בלונדון האופנתית, אני בטוח.
שלום?
-מונית לגב גורדן. -בסדר תודה.
ובכן, זה כאן.
תגיד למר מכנסיים ישנוניים,
שנפרדתי לשלום, פיפ-פיפ, ציריו,
או מה לעזאזל הם עושים כאן.
אני אוהב אותך.
אני אוהב אותך גם.
ביי, אחותי.
-שמור על עצמך. -גם אתה.
...הנער נמלט תוך כדי העברה
למתקן ההגירה בנמל התעופה היתרו.
גופתו נמצאה הבוקר מוקדם
כאן מתחת לצומת חמש.
דיווחים ראשוניים מראים שהוא מת מהיפותרמיה.
דובר מחלקת ההגירה
האשים את חוסר האבטחה במחסור בכוח אדם.
נאמר לנו שהנער נעצר בלילה הקודם
בהפרעה בנשף צדקה במלון בלונדון.
אדם שזוהה בשם ניקולס קאלהאן,
עובדת סעד באתיופיה,
קטע את האירוע בתחינה נרגשת
לעזרה נוספת באפריקה.
בצומת חמש, איידן פיקרינג, LNS.
כשדובוק התחיל,
יכולת לראות כמה היא חייבת לוואן גוך.
היא לא הסתירה את זה; זה בכל הנופים שלה,
אבל אם תסתכל כאן, מה היא עושה בתקציר הזה
זה משהו הרבה יותר מחושב, יותר מפותח.
הדרך שבה היא לוקחת את הנושא של משיכה ודחייה,
כהה מול האור.
כאן, עוד קטע, שלדעתי
יש אפילו יותר עומק רגשי.
זה יפה, לא?
עכשיו, יש לנו... דוגמאות אחרות של העבודה שלה,
שאני חושב שאתה צריך לראות.
מתוקה, אתה בטוח שאתה יודע מה אתה עושה?
כן אני כן.
ולפני שאתה אומר משהו, דיברתי
לכל ארגוני הסיוע והשגרירויות הרלוונטיים,
ועם 40,000 פאונד...
40,000 פאונד?
על מה אתה מדבר?
איפה אתה הולך למצוא 40,000...?
...ואספקה מאזורי עודפים בדרום סודן.
ומשם, אני מעביר אותם לטיגרה.
ניקיתי את החסכונות שלי,
עדיין חסר לי בערך 8,000.
אבל, שרה, זה לא איך עושים את זה.
אתה לא הולך...
הנרי, הנרי. החלטתי.
ובכן, אז תשלח את הכסף, תעשה עבודת צדקה, מה שלא יהיה,
אבל אל תלך לשאוג
לאיזה חור שכוח אל באפריקה
רק כדי להציל את המצפון שלך.
זה פשוט מדי...
גם מה?
ובכן, זו לא הדרך הכי מבוגרת להתמודד עם המצב הזה.
טוב, אולי אני לא רוצה להתבגר.
בסדר גמור...
בסדר גמור.
אם זה מה שאתה רוצה,
-זה. -אז בסדר.
לאחר מכן...
אני אעזור לך למצוא את הכסף.
תודה.
אני אדבר עם אבא.
הוא מכיר את כולם.
שימו לב, אתיופיה היא קצת...
יהיה בסדר.
יהיה בסדר. אנחנו נמצא את הכסף.
בוא איתי.
מותק, גם אם הייתי יכול...
אתה לא יכול?
לא זה לא זה.
אתה מכיר אותי, אני לא בנוי לדברים מהסוג הזה.
אני ילד עיר. אני צריך ארבעה קירות ומיטה.
חוץ מזה, יש לי פגישות עד כאן
לחודש הבא.
אתה צריך ללכת.
יש לך את הגישה הנכונה.
תקשיבי, אני יודע שזה נשמע כמו גברת לב מדמם הקטן
וכל זה... פשוט, לא אכפת לי.
אני יודע שאני משוגע ומשגע אותך,
וכמובן שאני מבין שאתה לא יכול לבוא, אבל...
אתה פוגש אותי מחוץ למטוס?
כמובן שאפגוש אותך מחוץ למטוס.
שלוש שנים ואין גשם, אף טיפה.
זה, ומלחמה.
אנשים עוזבים את בתיהם, הם הולכים במשך ימים רבים.
יש לנו רק עשרה מחנות בצד הדרומי.
יותר מדי אנשים, אין מספיק מחנות.
חצבת, אתה מכיר חצבת?
כן כמובן.
אנחנו מאבדים יותר אנשים בגלל חצבת ושלשולים.
רבים מתים, אין חיסון.
-הבאנו כמה חיסונים... -גם כולרה, בכל מקום.
אנחנו חופרים עמוק מאוד עכשיו בשביל מים טובים.
הרעבה בכל מקום, המוות נמצא בכל מקום.
אתה מדבר אנגלית טוב מאוד.
מיסיונרים מלמדים אותי.
כֵּן?
אז אתה נשוי?
-האם יש לך בעל? -איש? שְׁטוּיוֹת.
אני לא צריך גבר.
הם מתחננים להתחתן איתי, פעמים רבות,
אבל אני נוהג במשאית.
איש עצלן, טוב על כלום.
אני זקן מדי עכשיו בכל מקרה.
אף גבר בכפר שלי לא רוצה אישה מעל גיל 18.
בשבט שלי, זה 30.
תפסיק.
עצור את המשאית. תפסיק. תפסיק!
אברהה!
אברהה...
האם זה הבן שלך?
זה הבן שלך?
אברהה...
אברהה?
אב-אב...
לא בייבי.
אנחנו הולכים. מסוכן מכדי לעצור.
אנחנו הולכים עכשיו.
זה בזבוז.
ילד ואמא, שניהם בזבוז.
אישה תינוקת טיפשה.
טולה, שתוק.
אני אתן לך ארבע שקיות.
ארבע שקיות לא מספיקות.
אני לוקח משאית אחת.
אתה רוצה להגיד להם שאתה לוקח חצי מהאוכל שלהם?
כמה אתם? 50? מאה?
הגברים שלי נלחמים...
אני יודע, אני יודע... בשביל האנשים.
ממ.
זה טוב.
לא לא לא לא לא.
שמונה תיקים.
ארבע כל משאית.
זה הוגן.
הממ, מר אליוט?
הוגן, כן?
ברוכים הבאים לסיוע ברעב.
בסדר, תהרוג את זה!
תחזיק את הרגליים שלו, בסדר?
סלח לי.
הילד הזה, אמא שלו במשאית.
היא פצועה.
-מאוחר מידי. -מה?
מאוחר מדי, כי אין טעם.
למה?
ובכן, חוץ מכל מחלות שיש להם,
הם חלשים מכדי לשרוד.
אתה פשוט...
אתה רק מחליט את זה?
זה נקרא טריאז. אני רופא.
-יש לי 30,000... -אני יודע.
שמעתי את זה כבר בלונדון.
אתה עשית?
כן. אני עדיין חושב שאתה צריך לעזור להם.
אה, אתה כן, נכון?
כן אני כן.
אני רואה. אתה משלם על המשאיות האלה,
אז אני חייב לפנק את הרעיון של איזו בחורה לבנה מזוינת
של גבורה, נכון?
ובכן, למה לעצור שם? אתה רוצה תמונה?
אני יכול להביא לך תמונה
של ילדה עשירה קטנה מחזיקה תינוק שחור גוסס.
תסדר את השיער שלך כמו שצריך, אתה תיראה נהדר.
ראיתי את הילד מהמשאית.
הרמתי אותו, אמו נפצעה.
גם אני הבאתי אותה.
אתה יכול בבקשה להסתכל עליהם?
נראה הוגן.
קאט.
היי.
היי. אני קאט.
אוקיי, אז... אני המנהל הראשי
ולוגיסטיקה, אם זה לא נשמע מפונפן מדי,
ופגשת את ניק,
מי הוא ראש הצוות שלנו והרופא במשרה מלאה.
יש לו הרבה על הידיים עכשיו.
אז זה מרכז חלוקת המזון.
לואו-טק אבל יעיל,
כמו כולנו.
אספקת המזון שהבאתי, כמה זמן היא תחזיק מעמד?
אה, שלושה או ארבעה ימים, אולי.
זהו זה?
אני חושש שכן, כן.
מה אתה הולך לעשות כשהאוכל ייגמר?
ובכן, בדרך כלל אנחנו מוצאים דרך.
אותו סיפור ישן באמת, אתה יודע...
כסף, או היעדרו,
אבל בעזרת עזרה אנחנו מסתדרים.
אממ, אני לא חושב שאתה רוצה ללכת...
זה בסדר?
בטוח. כֵּן.
ובכן, אם זו לא גברת באופורד.
סליחה על הבלאגן.
אתה לא תראה את זה בבית הספר לרפואה.
גזירה.
אם אתה הולך להקיא,
לעצום את העיניים.
תחשוב על סוסי פוני
וגלידה.
האם זה... בושם?
אתה לובש בושם באמצע המדבר המזוין.
חה חה.
הילד, הסתכלו עליו?
כן גברתי. בודק אותו עכשיו.
סככה אחת מעל.
כפי שהנחית.
-מה זה אומר? -תפור אותו.
מוניקה, תביאי לה פנטה.
זה מוזר לא?
כל התוכניות שיש לך,
מקומות ללכת, אנשים לפגוש.
כל מה שחשוב בכל עולמה הוא זה.
רק שאיפה אחת של סודה, בשביל זה היא חיה.
היא כואבת - אתה לא יכול לתת לה משהו?
אה, כן, בטח.
מוניקה, תתקשרי לבית המרקחת
לעוד מורפיום, אתה יכול?
איפה אתה חושב שאתה נמצא, סנט אחרת?
היא כואבת.
היא מעבר לכאב.
שאלת אותה את זה?
חמאדי.
תשאל אותה אם זה כואב.
היא, אה...
אומרת שהיא מרגישה את כאב הרעב, אבל
היא יודעת שמוות רעב יותר מכאב,
אז היא מודה.
היא מודה לך.
היא קוראת לך בשם חדש.
מתנאי.
מי שגונב מהמוות.
יש לו חום, והוא בהלם.
הגדל את הנוזלים. אַנְטִיבִּיוֹטִיקָה.
אתה באמת חושב שהוא הולך לשבת ולשתות משהו?
פשוט הייתי...
הוא גוסס.
עדיף שתזיז את השפתיים שלו, אחרת הוא לא ייקח כוס.
רק ניסיתי לעזור.
כדי לעזור, אתה צריך לדעת מה אתה עושה.
תראה, אני יודע שאתה חושב שאני טיפש, ואתה רוצה שאלך הביתה.
אתה לא צריך לבזבז עוד זמן בניסיון להבהיר לי את זה.
תביא קצת HEM
חלב באנרגיה גבוהה.
מוניקה תיתן לך את זה.
אתה מתגרה סביב הפה שלו עם האצבע.
נתת לו למצוץ את זה החוצה, כמויות קטנות בלבד.
אם הוא יחיה, תתקשר לאחות.
אם הוא לא...
לפחות יהיה לו מישהו איתו כשהוא ימות.
כמה?
קאט?
11 מאתמול בלילה.
12.
הילד בן העשר.
זה עושה 39.
אז יש יותר מאתמול.
אני יודע.
נכון, ועדיף שתשכר
אנשים נוספים מהמחנה ולגרום להם לחפור בורות נוספות.
שים אותם במשמרת לילה כדי שאף אחד לא יראה אותם.
לא יכול להיות שאנשים ימותו מדיכאון, אה?
איך המים מגיעים, גוס?
שום דבר עד כה.
גל ההנעה קרוב להפרעות,
וירדנו לשני ליטר לאדם ליום.
מה עם המיכליות?
כן בטח. זה השתן בדלי, חבר.
בעיקרון, אם לא נקבל את הבאר החדשה
פועלים, אנחנו מטומטמים.
אוקיי, אז מה אתה צריך בדיוק?
הרגע אמרתי לך.
גל הינע חדש.
בסדר, אני הולך לראות מה אני יכול לעשות.
ובכן, החדשות הטובות, בנים ובנות,
זה שהממשלה סוף סוף מגיעה מחר.
קיבלתי אישור היום
שמר נינגפופו עצמו יהיה כאן.
למשך כשעה.
ככה ארוך?
ובכן, אי אפשר לדעת.
- אולי יתמזל מזלנו. -ימין.
הנה מה שאנחנו הולכים לעשות.
דבר ראשון בבוקר, אנחנו הולכים
לפרוץ את האספקה החדשה,
להתחיל לחסן את כל הילדים
נגד חצבת, הצעירה ראשונה,
במעלה הקו, עד שנגמר לנו.
בסדר? קאט, מוניקה: אני רוצה אותך
להגיע לזה מוקדם ככל האפשר.
בסדר.
אני אקבע את שרשרת השיחות ואבדוק את המזרקים.
לא, אני אצטרך אותך איתי, ואתה, טולה.
-גוס. -כֵּן.
תַבְרוּאָה.
אני חושב שאתה צריך לקחת את הצוות שלך
ולחתוך אזור חדש לעשיית צרכים אי שם מעבר למחנה.
כן, ובואו פשוט
להכליר את כל המים, בסדר?
כל זה.
כן, המים במיכלית בסדר גמור.
תזדיין עם מי המכלית. פשוט תכליל את המגרש.
יש יותר מדי זיהום כדי להסתכן בעזיבה, בסדר?
בסדר.
טוֹב.
בסדר, ודא שאתה מקבל לי את הבקשות שלך
עבור Ningpopo בהקדם האפשרי.
שתי זונות וסינגל למלבורן.
עסקים או מאמן?
לילה טוב, שרה.
לילה טוב.
הו, שכחתי.
אמא של הילד.
היא מתה.
נותרו לנו בערך עשרה ימים.
אולי שבועיים, אם יתמזל מזלנו.
מה קרה עם USAID?
שום דבר.
לְטַפֵּל?
CARE, USAID, ה-OXFAM, WFB...
הם לא רוצים לדעת.
כל מי שדיברתי איתו
באדיס היה מקרה חריף של עייפות חמלה.
מה עם הזקן?
קרן הנאמנות?
אבא שלי היה הזדיין הכי מנומס שהיה לי.
מה עם סטייגר?
כמה טובות קטנות,
קצת מידע על...
כן, אחסן מטען של כלי נשק...
אז מה אם הוא מזיין את המרקסיסטים...
אני לא נכנס לעסקים עם האנשים האלה.
תקשיב, אליוט, אם זה כל מה שיש לנו, אני לא מבין למה...
-אין סיכוי... -למה לא, בשם אלוהים?
כי לא כך התחלנו!
ובגלל שלא הייתי רוצה את זה אחרת.
מה זה לעזאזל?
שומאן, אני חושב.
היי.
אני חולם על ילדות.
אני חולם על אהבה.
של גן שבו ילד משחק,
צעיר לנצח.
נושאים מהילדות.
חלק מסדרה מתוך Lederhosen של שומאן.
לדרהוסן הם מכנסיים.
אה.
הגרמנית לשיר היא לידר.
לידר.
כן נכון.
יש משהו שרצית?
התינוק.
ניסית את HEM?
כן.
ו?
ואין שינוי.
לפעמים זה לוקח זמן.
היי, אישה, בואי, בואי.
כן.
חיים אחד.
נינגפופו כאן.
תראה כרגע אנחנו על 800 קלוריות ביום.
בעוד כמה ימים זה יירד ל-500.
השורה התחתונה היא,
אנחנו לא מתכוונים לבצע את ההפצה בשבוע הבא.
אין סיכוי.
וזה מעלה את נושא הביטחון.
אם אני לא יכול להביא לאנשים האלה יותר אוכל,
אני לא יכול להבטיח את שלומם של הצוות שלי.
אוכל, ביטחון.
אני מאמין שאלו רשומים כנושאים נפרדים.
כן, אבל אני בטוח שתסכים שהם מחוברים.
ובכן, אם נוכל להשיג תירס חירום,
זו תהיה התחלה.
אני אעלה את זה עם ה-WFB.
תודה.
הם חייבים לנו מאז אוגוסט בכל מקרה.
-סלח לי? -כל תירס חירום
יתקבל בהערכה רבה.
אני מצטער, תסלח לי, מי חייב לך?
ה-WFB. שלושה חודשים של תירס.
זה יהיה בהערות שלך.
אין שום התייחסות ל-WFB בהערות שלי.
אז ההערות שלך שגויות.
בסדר, אנחנו יכולים להמשיך הלאה...
לנושא הביטחון.
לחיילים שלנו אין ניסיון במסדר הזה, מר האוזר.
בבקשה, יש לנו פגישה נוספת במחנה קרומר בשעה 16:00
אם נוכל לטפל בעניינים האלה בנפרד
ובסדר הנכון.
לא טוב לקפוץ מאוכל לביטחון.
זה לא קוהרנטי.
לא קוהרנטי?
תקשיב, הם לא מקבלים מספיק אוכל, הם רעבים.
אם הם רעבים, הם נעשים נואשים,
הם הורסים את המחנה.
זו בעיה ביטחונית.
נא לא להרים את הקול.
למען השם, כולם מתים שם בחוץ.
אתה מוכן בבקשה להפסיק לדבר שטויות
ולהתחיל לקבל קצת אוכל עכשיו.
בלי תירוצים, בלי כסף מחליף ידיים,
פשוט עשה זאת.
אני מוצא את הרמיזה הזו מטרידה ביותר, דר קלהאן.
אני יכול להבטיח לך שאף דולר אחד לא מחליף ידיים
ללא אישור.
נהלים בעלי חשיבות עליונה...
נהלים, התחת המזוין שלי.
יש לך חברים בעסקי הובלות המים
שמטרתו היחידה בחיים
זה להעלות את המחיר על ידי הגבלת משלוח.
אתה אומר לי ברצינות
החראנים האלה עוקבים אחר הנוהל?
נראה לי שערורייתי,
במיוחד בא ממך.
למה אתה מתכוון לבוא ממני במיוחד?
לקחת ילד פליט מהמחנה
ללא אישור
למות כמו חיה במדינה שהוא לא מכיר?
מוות של ילד
זו לא הפרה קלה, דר קלהאן.
אני יכול להבטיח לך,
אתה בחקירה רצינית.
מה?
הוא מעולם לא היה נותן לנו כלום בכל מקרה.
ובכן, הוא בהחלט לא הולך לעשות זאת עכשיו.
מה קרה לרכב שלו?
האם זה יתאים לראש הבאר שלנו?
קנגורו עושים שטויות בשיח?
אין לנו ברירה.
אנחנו צריכים את סטייגר.
דר קלהאן?
סליחה, אני...
יש לי רק המחאות נוסעים.
אני עוזב מחר, אז חשבתי שאשאיר אותם כאן.
אליוט בדרך כלל מתמודד עם כל זה.
אני צריך לתת להם...?
לא, אני מתכוון, זה בסדר, אני אתן לו אותם.
בסדר.
אז... הוא הולך לסגור אותך?
אולי.
אבל אנחנו תמיד מופיעים שוב... איפשהו.
אני באמת מעריץ אותך על העבודה שאתה עושה.
הו, ישו. להעריץ, מה זה אומר?
למה אתה כל כך קשה
-לדבר עם? -למה אתה?
למה אתה אף פעם לא אומר את שמי?
מצטער?
אתה אף פעם לא אומר את שמי.
למה?
מה הדבר הראשון שאתה עושה כשאתה מתקרר?
מה?
מה הדבר הראשון שאתה עושה כאשר אתה מצנן?
מרק עוף, אספירין, סקוץ.
אי פעם סתם קר לך?
אני לא תחת...
לא לקחו כלום, רק תצטנן.
-לא. -לא.
וזה אנחנו, נכון?
אנחנו מטביעים אותו, הורגים אותו, מרדים אותו.
כל דבר לא להרגיש.
אתה יודע, כשהייתי רופא בלונדון,
אף אחד מעולם לא אמר מטנאי.
הם לא מודים לך כמו שהם מודים לך כאן
כי כאן הם מרגישים הכל.
ישר מאלוהים.
אין סמים, אין משככי כאבים.
זה הדבר הכי מוזר, הכי טהור - סבל.
וכשראית סוג כזה של אומץ באור...
... בילד...
איך אפשר בכלל לרצות לעשות משהו
אבל פשוט לקחת אותם בזרועך?
אתה זוכר את הילד הזה בלונדון. גוגו?
כן כמובן.
הוא היה השמירה הראשונה שלי, בן עשר.
כל כך רזה שהוא בקושי עמד.
אבל הוא עדיין מצא את הכוח לקבור את שאר משפחתו.
אין לנו מושג מה זה אומץ.
הוא נהג לכתוב לי את הפתקים הקטנים האלה.
הוא עזר לי בקליניקה.
הוא היה טוב.
הוא היה מתוק, הוא היה טוב.
הוא רצה להיות כמוני, אהבתי את זה.
זאת אומרת, זה היה טיפשי וילדותי,
אבל זה גרם לי להרגיש טוב עם עצמי.
אז לקחתי אותו איתי ללונדון,
אתה יודע, קמע שלי, אפריקה האמיצה שלי.
איך יכולתי להיות כל כך טיפש?
איך יכולתי להיות אנוכי כל כך?
הנקודה היא...
הוא היה חבר שלי.
היה לו שם.
אז עכשיו אני צריך לזכור אותו.
אם לכל מי שאני מאבד יש שם...
היי.
הכל מסודר?
כֵּן.
אמרת שלום?
כֵּן.
נו.
כֵּן.
אה, אממ
זה החבר שלי ב-UNHCR.
היא תמיד תדע איך להשיג אותנו.
וזו קבוצה טובה מאוד של אנשים.
אם אי פעם תרצה לקפוץ לשם...
בסדר.
אממ...
אני כל כך שמחה שבאת, שרה.
זה היה חשוב לנו מאוד.
הו תודה לך.
לא, לא, אני מודה לך.
Mikanlay.
זה אומר תודה.
ואז אתה אומר גנזובקה
כלומר, אתה מוזמן.
גנזובקה.
כן, די טוב.
ובכן, מאוד בודהיסטי.
האם בודהיסטים מתחבקים?
בטח שאני מחבק, אני אמריקאי.
אני מחבק הכל.
אה, ניק נמצא ליד הבאר.
-אתה רוצה שאני אקח אותו? -לא לא.
הֱיה שלום.
תשמור על עצמך...
וכל השאר.
אני אנסה.
שמור על קשר.
גים.
היי, קדימה.
גים!
מותק, לאמא יש קצת עבודה לעשות.
בואי מותק. בוא הנה.
זה בסדר. זה בסדר, מתוקה.
מותק, אני אספור עד חמש.
-לא. -אחד...
שתיים שלוש...
אני אקרא לך שני פרקים.
מס שלוש.
בסדר, שלוש.
אתה כלום
אבל מינקס-איש מינקס.
אַבָּא!
כן, שלום.
אמא אומרת שאני יכול לקבל שלושה פרקים.
שלושה פרקים?
מְעוּלֶה.
אכפת לך לקרוא לו הלילה?
יש לי קצת עבודה לעשות.
בטוח.
גים, קדימה, קפוץ למיטה.
-הו! -בעיטות מהירות!
אבא יהיה שם בעוד דקה.
אז מה הוא קורא?
זה על השולחן ליד המיטה שלו.
ימין.
לגבי מחר...
אני במשרד כל היום.
זה פשוט, אני צריך להמשיך לחפש עבודה.
חשבתי שאתה הולך לבצע שיחות מהבית.
טוב, אני פשוט צריך להיכנס.
חצי עיר מסתכלת.
אני לא יכול להתחרות אלא אם כן אני שם.
אבא שלך לא יכול להתקשר למישהו?
הוא כבר עשה כל מה שהוא יכול.
אבא איבד הכל בקריסת השוק,
כמו כולם.
אני יודע את זה.
אני יודע, אני מצטער.
אני מצטער.
כך...
אני חושב שאני צריך להיכנס.
הנרי, ארגנתי פגישות,
במיוחד כי אמרת שתעשה את בית הספר.
ובכן, אנחנו לא יכולים לשאול מישהו?
בטח יש אנשים בבית הספר שלו...
אתה מתקשר.
נמאס לי לבקש טובות.
אל תעשה. אל תעשה!
לא טרחת לעשות את זה מלכתחילה,
אל תעשה את זה עכשיו.
ניסיתי לעזור.
לא, התמקחת.
מה אם הייתי?
האם זה פשע?
אתה יודע, כי אני יכול להתווכח...
אני יכול לצעוק.
אני שונא את המצב הזה.
אני שונאת שאין לי עבודה.
אני לא מבין מה טוב
זה עושה כדי לגרום אחד לשני להרגיש יותר גרוע ממה שאנחנו כבר מרגישים.
שרה.
תראה את החדר הזה - זה בלגן.
אנחנו נעשה סדר.
דברים יתגברו.
יש סיכוי, יש לי פגישה עם הבחור הזה
מי באמת גדול בעתיד,
ואני אנסה להגיע לפגישה איתו.
אנחנו נעשה סדר.
הוא מחכה שתקרא לו.
בסדר.
תודה.
אני מבין.
מייקל... מייקל, זה שטויות.
UNHCR שולח יותר סיוע להונדורס מכל סוכנות אחרת של האום.
אפילו כשאני מדבר...
ובכן, רוב האנשים אפילו לא יודעים איפה הונדורס נמצאת. -...תושבי מזרח ומערב ברלינאים כאחד הורסים
הסמל הגדול ביותר של הדיכוי הקומוניסטי...
לא.
מצפון לפנמה בים הקריבי.
אבל אתה חייב להמשיך לחזור על זה לעצמך כדי להאמין בזה.
חומת ברלין סוף סוף יורדת.
ותחושת התקווה שהגעת לכאן...
וזו בדיוק הסיבה שאני צריך עזרה.
9 בנובמבר 1989,
לילה שסימן את פתיחתו של פרק חדש
בהיסטוריה העולמית.
מייקל, אני צריך להתקשר אליך בחזרה.
בסדר.
UNHCR.
שרה?
כן. מי מתקשר?
אה, זה אני, אליוט.
אליוט?
-היי. -היי!
איך איך אתה? אתה בסדר?
הו, הו, כן.
איפה אתה?
אממ, הו, אני בעצם, תאמינו או לא,
אני כאן בתא טלפון בלונדון.
אלוהים אדירים.
אתה יודע, אני מצטער, יש קשר נורא...
אבל נראה ששום דבר לא עובד במקום המחורבן הזה.
מתי אוכל לראות אותך?
אה, אה, טוב, אממ...
אני בתחנת הרכבת התחתית הולנד פארק עכשיו.
אה, תוכל לפגוש אותי ליד הכניסה לפארק?
כֵּן.
-הו... -כן, כן, כמובן!
-גדול. -אה, אה...
1:30, זה... זה בסדר?
נשמע מושלם.
הנרי?
היי מותק.
בי פשוט קפצה כדי להגיד שלום.
את זוכרת את בי? היא עבדה עם אבא.
שלום שם.
היי.
חשבתי שיש לך ראיונות עבודה היום.
אה, כולם בוטלו.
אה.
רק אבוא להביא כמה דברים חמים לגימי,
אז אני הולך לאסוף אותו.
שלום.
היי.
הוא-ה-היי.
אה...
אוי, אלוהים. תסתכל על עצמך.
הנה, בוא, שב.
אוי, אלוהים, טוב לראות אותך.
ובכן, גם אתה.
אז קיבלת את המכתב האחרון שלי?
כֵּן. היית בפקיסטן.
פקיסטן?
זה היה לפני חודשים.
האם לא...?
היית עסוק בהצלת חיים.
זה בסדר, אני סולח לך.
ובכן... ובכן, אנחנו כבר לא בפקיסטן.
אנחנו בקמבודיה, ליד גבול תאילנד.
אתה בסדר?
מה שלום הבית?
בסדר גמור.
גימי?
מאוד יפה.
אבל ביין סור.
אז, אתה בלונדון, והתקשרת אלי ישר.
זה בגלל שאני עם האום או סתם בגלל
לעולם לא אסלח לך אם לא היית סולחת?
שניהם.
תגיד לי.
מה אתה יודע על קמבודיה?
יש מלחמת אזרחים,
כוחות הקואליציה הקומוניסטית בראשות החמר רוז
מול וייטנאמים קומוניסטים שמנהלים את הממשלה.
אני מאמין שהבריטים קוראים לזה אירוניה פוליטית.
כֵּן. ובכן, ניק קורא לזה זיון אשכולות.
אבל זה ניק,
לא אחד שמקטין מילים.
איך הוא?
האם הוא טוב?
הוא ניק.
זה היה הרעיון שלו שתבוא לכאן? -לא. לא, שנינו.
אני מתכוון, אני... רציתי לראות אותך בכל מקרה,
ואתה יודע, אני תמיד עושה את זה...
ניק לא יכול להציע הצעות כדי להציל את חייו.
ובכן, ראית את זה.
סליחה, איפה, איפה, איפה הייתי?
קמבודיה.
אה, נכון.
ובכן... לפי וושינגטון,
המקום לא קיים באופן רשמי,
למרות שיש משהו כמו חצי מיליון אנשים
חיים תחת שליטת החמר רוז.
דיזנטריה, חצבת,
דלקת ריאות, ללא חיסונים, כמובן,
אז שיעורי התמותה מגיעים ל-15 עד 20 אנשים ביום
בכל כפר, ויש מוקשים, הרבה.
אז יש לנו קטועי גפיים ללא תותבות.
זה לא מקום שמח.
אז מה אתה צריך?
ובכן, הרכבתי משלוח של אספקה,
חיסונים, תרופות, הרגיל.
אבל יש כל כך הרבה שחיתות בחוץ, תהיתי,
זאת אומרת, העניין יהיה אם...
אליוט, רק... פשוט תגיד את זה.
אם נוכל לשים עליו חותמת של האום.
אני מתכוון, הנקודה היא ששם האום עדיין אומר משהו.
אתה יודע, רק קצת הגנה נוספת.
ברור שאקח אחריות מלאה.
אתה פשוט עושה את הניירת.
ובכן, יש לנו משלוחים אל תאילנד וקמבודיה.
אז, אני אצרף את שמך לרשימה.
תודה.
ואני אלך עם זה. אני אראה את זה עד הסוף.
הו, לא, אתה לא צריך.
אני יודע, אבל אני עושה את זה עכשיו.
כן, אבל קמבודיה שונה.
אני אראה את זה עד הסוף.
אז מה זה, מה הם רוצים?
כסף, מיס שרה.
לְחַרְבֵּן! הם רואים אותך, הם רוצים יותר.
תמיד יותר כסף, הא?!
אני לא משחק במשחקים שלהם. -מה?
אני לא נותן להם יותר כסף.
הם רוצים את הכסף שלהם.
הם כבר קיבלו את עשרת האחוזים
-זה כתוב בחוזה. -חרא חוזה, אתה משלם.
-לא. -מיס שרה.
אני לא נותן להם יותר כסף.
הם צריכים יותר, אתה משלם. אתה לא אומר לא.
תגיד להם לקבל את שאר המשלוח הזה
מהסירה עכשיו. -מה? או מה?
מה אתה עושה?
זה לא כדורגל של צלסי.
קמבודיה הזאת.
אתה משלם. אתה משלם!
זה באיחור של שבועיים.
מה לעזאזל קורה, סטייגר?
אתה רוצה בירה?
אני רוצה לדעת מה קורה.
הארגזים איחרו, אז...
חרא קורה. אז מה?
יש לך מושג כמה מהר
מגיפת חצבת מתפשטת תוך שבועיים?
יש לי מספיק כתמים בכביסה שלי, קאלהאן.
אתה לא הילד היחיד שלי.
רק תן לי את הכסף.
להביא את הציצי שלך מהאום היה רעיון חכם.
אתה רוצה לדפוק? תבחר.
עשרים וחמש אלף.
ותגיד את התירוץ המצטער הזה לקולונל
שזה 25 יותר ממה שמגיע לו.
גברת באופורד מחכה.
תקשיב, חתיכת חרא.
להתעסק איתי זה דבר אחד,
אבל אם יקרה לה משהו...
ואז מה?
זכור, קאלהאן, אני הבחור שמאפשר לך.
אתה חייב לי, לקחת את הכסף המזוין,
עכשיו אתה תעשה את זה, ואתה תעשה את זה כמו שצריך.
מה הבעיה? מפחדים מהחושך?
עכשיו תזדיין ותציל חיים.
איך זה קרה?
אם אוכל לשאול.
אה.
לפני הזמן,
הייתי חולה, ריאה רעה, שחפת.
בשלב זה אין רופא איפה שאני גר.
חמר רוז תהרוג את הרופא שלנו.
אז אני הולך לגבול בשביל תרופות,
אבל אני חייב לחצות את שדה המוקשים קודם.
אתה אף פעם לא שוכח את הצליל הזה.
הדבר הראשון שאתה שומע הוא קליק.
הרגל שלך מכינה את המכרה היבשתי.
ברגע שאתה שומע את זה,
זה נגמר.
אבל המוח שלך משתגע, אתה יודע?
אתה חושב, אולי אם אקפוץ,
אולי אם אמצא אבן שתתאים למשקל שלי...
אבל זה שום דבר שאתה יכול לעשות.
אתה שומע את הקליק ובגדול ביי ביי.
אבל,
היה לי מזל.
פשוט לאבד את הרגל שלי.
בעיות כלשהן?
אף אחד.
את לא לובשת בושם.
אז, אתה מתכוון להגיד לי לאן אנחנו הולכים?
מקום ליד פיילין,
ליד הגבול.
והסירה היא הדרך הטובה ביותר לנסוע?
אתה לא אוהב את הסירה שלי?
אני חושב שזה מאוד אתה.
זה בטוח יותר.
נמנע מחסימות דרכים,
הכוחות הווייטיים, ועוד שיגעונות שונים.
אתה יודע, לב החושך.
האימה.
בעצם זה כן.
מַחרִיד.
ועכשיו אתה הולך לספר לי למה.
ובכן, אליוט לא טוב, נכון?
כל מה שהוא נותן לך זו הגרסה הבודהיסטית,
כל המקדשים המזוינים
ואנשים עדינים, שזה בולוקס.
החמר רוז--
רוז הוא מאוד הצבע המתאים--
השתמש בפיילין כמחבוא.
כולם חיים בטרור מוחלט.
הם משתמשים בנשים כמפעלים לייצור תינוקות,
הילדים כמטאטאים שלי,
ורק למקרה שבאמת נעזור למישהו,
הם באים וגונבים הכל
שאנחנו לא מסתירים.
אז למה הם נותנים לך להישאר בכלל?
אין להם רופאים.
אני צריך לשיר Old Man River.
בבקשה אל.
קולונל טאו, מה שלומך?
טוב לראות אותך שוב.
הקופסאות, הם למי?
ובכן, אתה יודע למי הם מיועדים.
אני נותן לך את המילה שלי.
זה מגיע רק לנשים ולילדים.
רגע, קל, זו תרופה, למען השם!
אני לא מבין, מה הבעיה?
זה מחשב נייד.
לכל לא ממשלתי יש אחד כזה.
זו הדרך שבה אנחנו עושים עסקים כאן.
אל תזרוק אותם.
חייהם של אנשים תלויים בזה, לעזאזל!
-קולונל... -שרה...
אני עם UNHCR, האום.
המטען הזה מוגן.
אם המשלוח הזה נפגע בדרך כלשהי,
שמך יופיע בחקירת ההמשך.
אני לא...
אני מבטיח לך, אני לא יודע כלום על זה.
למישהו בטח יש...
קולונל טאו, אתה מכיר אותי.
נשבע באלוהים,
אני לא...
בֶּן כַּלבָּה!
מה זה היה?
אתה מסביר לי את זה.
אני לא יכול להסביר לך את זה.
הוקמנו.
לא ידעתי כלום על הספר הזה,
מה היה בקופסה, הציוד...
ידעת על הרובים?
-ענה לי! האם ידעת...? כן, ידעתי עליהם.
באתי לכאן כדי לעזור לאנשים האלה,
והדרך היחידה שאני יכול לעשות את זה
אם אעביר רובים. -אין לך
להעביר אקדחים כדי לעזור לאנשים.
אתה עושה כאן.
ימין. אז תזדיין עם האדם הבא שמנסה להביא
משלוח מלא תרופות לאנשים.
תזדיין אותם.
כל עוד אתה מקבל את מה שאתה צריך היום,
לזיין את כולם!
אף אחד אחר לא בא לכאן,
אז מה אתה רוצה שאני אעשה
אתה רוצה שאראה אלפי ילדים מתים מחצבת
כי לא הייתי מכופף את החוקים?
האם זה מחיר ששווה לשלם?
או שאני בעצם הורג יותר ממה שאני מציל?
אתה באמת מאמין שאני לא דואג בקשר לזה?
שאני לא חושב על זה כל דקה בכל יום?
מה יותר גרוע? אתה תאמר לי.
אתה תגיד לי מה אני צריך לעשות.
מה קרה?
לעולם אל תתפשר על ארגון אחר
לשלך לעולם שוב.
אני לא.
שרה, הצלחת.
הו, טוב לראות אותך.
אז, אני מאמין שיש מקום לברכות?
אני יודע, אתה יכול להאמין?
אה...
מה לעזאזל קרה?
ללא רובים-- הוחרם על ידי טאו.
הוא מצא את קבצי המודיעין האלה.
הם הפחידו אותו.
איזה קבצי מודיעין?
ובכן, איך אני יודע?
הוא קיבל טיפ. הוא חיכה לנו.
הוא מצא את המסמכים האלה. הוא השתגע לעזאזל.
ובכן, אם אין לנו משהו לחמר רוז,
אנחנו בחרא עמוק.
אנחנו עוזבים בבוקר.
קח את כולם איתנו.
לא, אנחנו צריכים לעזוב מוקדם יותר מזה.
יש לנו את כל החיסון הזה. אני לא מבזבז את זה.
אין לנו זמן. אנחנו צריכים ללכת עכשיו.
לא עד שנתחסן.
בשביל זה לא שווה לסכן את חיינו.
אתה עושה כל מה שאתה צריך לעשות. אני נשאר.
גוס, זכור לארוז את היוד.
וערכות החירום - כמה יש לנו?
גוס?
לא לא. הֵם...
הוא אומר שאנחנו גנבים, שגנבנו את התיקים שלו
ואת הרובים שלו, והוא רוצה אותם בחזרה.
תגיד לו את האמת.
ותגיד לו שאנחנו מנסים
להציל את אנשיו המחורבנים.
לא אכפת לו מהאנשים.
הוא רק רוצה את הקובץ.
אז תגיד לו מה שהוא רוצה.
פשוט נסה לקנות לנו קצת זמן.
הוא רוצה שנ...
הוא רוצה שנעשה מה?
הוא רוצה שנעשה תיקון עכשיו.
הוא רוצה שנלך לפיילין.
אתה יודע מה זה אומר.
הוא אומר עכשיו.
בסדר.
תגיד לו ששרה היא מהאום.
ושהאום חשוב מאוד לאלוהים הגדול אנקה,
ואם יקרה לה או לנו משהו,
האום יצלוב אותו.
הוא אמר שאתה סוכן CLA שעובד עבור וייטנאם.
אחד מכם חייב למות.
דוקטור אנגלי, אתה אומר שכל מה שמעניין אותך זה האנשים שלי.
החיים לא אומרים כלום.
אנו משרתים רק את אנקה.
עכשיו תראה.
למען השם, הוא רק תינוק.
תגיד להם להפיל את הרובים שלהם.
תגיד להם להפיל את הנשק המזוין שלהם עכשיו!
לא!
תגיד להם לסגת. התרחק!
תגיד להם לסגת.
תראה, כל עוד אנחנו מחזיקים בכיוון מערב,
פגענו בנהר.
זה בערך שני קילומטרים.
והמחנה נמצא שם למעלה.
עוד כשלושה מייל צפונה, קצת מעבר לגבול תאילנד.
הו, ישו.
לְחַרְבֵּן. זה הקמר רוז.
הם הגיעו לכפר.
בקצב הזה, הם הולכים להדביק את הפער.
תמשיכו לנוע.
תמשיכו לנוע!
תגיד להם שאנחנו כמעט שם.
סיירה טנגו 619.
זה מאחז כיתה ז.
סיירה טנגו, היכנס.
אני אבא. אני אבא.
תראה! תראה! מַסוֹק!
מַסוֹק!
נראה וייטנאמי, חבר.
טוב, זה יעסיק אותם.
ניק?
זו לא הייתה אשמתך.
כן זה היה.
אם הייתי מקשיב לו,
שום דבר מזה לא היה קורה.
אפילו לא יכולתי לקבור אותו כמו שצריך.
אפילו לא נתתי לו קבורה ראויה.
אליוט רצה להקדיש את חייו
לעזור לאנשים אחרים.
ובסוף הוא מת בשבילם.
תהיה גאה בו.
מתגעגע אליו... אבל תהיה גאה בו.
אני לא יודע מה אעשה בלעדיו.
אני לא יכול להפסיק; אני חייב להמשיך.
-יש כל כך הרבה... -אני דואג לך, כאן.
אני מודאג שמשהו עומד לקרות לך.
כל יום במשך ארבע שנים,
כל בוקר, אני מתעורר ותוהה
אם אתה בסדר, אם אתה עדיין בחיים,
איפה אתה.
שאצלצל לשירות חדרים?
עוגת שוקולד...
וקצת מיזוג אוויר.
זה יהיה מקסים.
איך הכרת את הנרי?
בהיתי ברוסקו.
מה זה, סוג של מדיח כלים?
זה היה ציור.
פעם עבדתי בגלריה לאמנות.
ויום אחד, הנרי נכנס.
בן כמה היית?
צעיר מדי.
אבל נשארתם ביחד?
כֵּן.
שנינו ידענו שהנישואים הסתיימו כבר הרבה זמן.
אבל נשארנו ביחד בשביל גימי.
אתה אוהב אותו מאוד, נכון?
הוא מדהים.
אני אצטרך להתחיל לתכנן תכניות לנסוע לניו יורק.
ראה את ההורים של אליוט, ספר להם מה קרה.
כמה זמן תיעדר?
אני לא יודע, אין מושג.
מה זה?
מה אתה עושה?
אני לגמרי מטורף עליך.
אני לא יכול להפסיק לחשוב עליך.
אני כל הזמן חושב עלייך; אתה בליבי;
אתה בכל קטע דפוק בי.
אבל אני לא יכול ללכת לשם איתך.
אני לא יכול לעשות את זה.
תראה מה קורה לאנשים סביבי.
זה לא טוב.
אני לא טוב בשבילך. -זה לא נכון.
תקשיב, תאמין לי, אם הייתי יכול לחיות את החיים האלה שוב,
לעולם לא אעזוב אותך לרגע.
אבל אתה שייך למשפחה שלך, ואני שייך לכאן,
ואין שום דבר שאנחנו יכולים לעשות בנידון.
כי איך שלא תסתכלו על זה,
מישהו נפגע.
אחת שתיים שלוש.
-אה. -אופס.
הו!
יום הולדת שמח לך
יום הולדת שמח, שרה היקרה
יום הולדת שמח לך.
תודה.
תודה בייבי.
הו, זה היה מקסים.
משחק מקסים, עוגה מקסימה.
הנגינה שלי הייתה יותר יפה מהעוגה שלו.
אִמָא.
שניהם היו מקסימים בדיוק אחד מהשני.
אני חושב שכדאי לך לכבות את הנרות
לפני שהעוגה עולה באש.
חכה עד שיעשו לך נר לכל עשור, יקירי.
אז תדע שעברת את זה.
לא שכחת להביע משאלה.
הבנת.
הו!
אמא, מתי נפתח את המתנות?
עַכשָׁיו.
רבים מכם מכירים אותה מעבודתה
עם קרן אליוט האוזר
לקידום בינלאומי של זכויות אדם.
אולם בשנים האחרונות,
היא הפכה ללוביסטית פעילה בווייטהול
בנושאי מקלט והגנה על פליטים.
גבירותיי ורבותיי, זה נותן לי הנאה גדולה
להציג את הדובר החדש שלנו
עבור UNHCR בבריטניה,
גברת שרה באופורד.
תודה.
גבירותיי ורבותיי,
אני מרגיש מאוד עצבני לעמוד מולך היום.
אני גם מרגיש מאוד מכובד.
במיוחד, כי UNHCR היה הארגון
אליו הכיר אותי לראשונה ידידי אליוט האוזר.
אני יודע שמציעים לי את הפוסט הזה
היה מסב לו הנאה עצומה.
מעל 50 מיליון איש
הם פליטים או עקורים בעולם כיום.
ובגלל מוחות סגורים ומחסור במימון,
אנחנו יכולים להגיע רק למחצית מהזקוקים.
אז אנחנו סומכים על השותפים שלנו,
רשת קבוצות הסיוע פורצות שביל לאורך משברים,
כמו אל סלבדור, אנגולה,
צצניה, סרי לנקה...
אותם ארגונים לא ממשלתיים, הקבוצות הלא ממשלתיות מ-OXFAM
עד לאאוטפיטים הקטנים ביותר
מנוהל על ידי אנשים כמו אליוט ו...
ואני מתפלל עבור אלה ששרדו אותו--
שממשיך בעבודתו--
ללא ודאות או ביטחון--
היכן שהם יהיו בעולם הזה.
סלח לי.
-היי. -היי.
תודה שבאת.
תקשיב, אני נוסע אלפי קילומטרים
לשמוע את אחותי נואמת,
יש לי כאב גב וגט לג.
מהי נסיעה במונית לפארק?
מצטער. האם הם כועסים?
לא. לא אכפת להם, שרה.
אני חושב שהם די נהנו מזה.
היא משוגעת מאפשרת שיחה הרבה יותר טובה
מאשר נאום נחמד.
קיבלתי מכתב מניק,
ואני חושב שהוא בצרות.
למה? מה הוא אמר?
שום דבר באמת. רק דברים קטנים.
ובכן, איפה הוא?
הוא בצצניה.
הוא מנהל איזשהו מחנה.
אני באמת לא בטוח.
אני צריך למצוא אותו.
אז יש לך אנשי קשר.
אתה יכול לגלות איפה הוא.
אז בבקשה?
שרה, מתוקה, את יודעת טוב כמוני
שצצניה היא מקום מסוכן מאוד.
כן, אני יכול לזהות סיפור שם, אני בטוח.
אם אגלה משהו, אודיע לך. בסדר?
בסדר. בסדר.
בסדר.
תודה.
אולי כולנו פליטים ממשהו,
אבל אני רואה עכשיו שאין ממה לחשוש;
שהעולם שאנו נאחזים בו, החיים שאנו מוקירים,
הם חלק ממשהו גדול יותר - משהו יותר.
כשאני מסתכל על הילדים שלי, אני רואה את זה כל כך ברור...
התקווה הזו--
הסיכוי הזה לחיים--
ואני יודע שכדאי להילחם עבורו.
החתונה הייתה עניין נפלא.
כולם השתתפו--
הגמדים וחיות היער--
והיו דמעות של שמחה
ושירי אושר,
והנסיך והנסיכה
חי באושר ועושר עד עצם היום הזה.
איך זה באמת נגמר, אמא?
למה את מתכוונת?
מה אתה חושב שקורה, מותק?
היא מתעוררת, מביטה בנסיך,
והולך, וואו! בנים. מגעיל!
שלום.
היי, הנרי. זו שרלוט. שרה שם?
שרלוט, היי.
אה... ובכן, היא למעלה עם הילדים עכשיו.
אני יכול לקבל הודעה?
אה. בסדר. אממ... אז אתה יכול פשוט, אה...
רק תודיע לה שאני אתקשר אליה מאוחר יותר, בסדר?
ובכן, אני יכול לקבל הודעה.
אממ... טוב, אז פשוט תגיד לה שיש לי חדשות, אה...
ושאני אשלח את זה בפקס למשרד שלה בבוקר.
בסדר?
ימין. בסדר.
אממ... אני אעביר את זה הלאה.
בסדר. תודה, הנרי. להתראות.
ביי.
זאת הייתה שרלוט.
היא אמרה, אממ... יש לה חדשות.
היא תשלח לך פקס במשרד.
אז זהו, נכון?
אתה מנשק את הילדים לשלום, משרבט פתק מהיר, ואז
להתגנב אל תוך הלילה.
יש לך מושג כמה זה אכזרי?
אני לא מתחמק.
אני לא עוזב את הילדים.
יכולת לדבר איתי.
אני מתכוון, לכתוב פתק-- זה, אה...
פשוט חשבתי שזה יהיה קל יותר.
ממה?
מאשר לנהל את השיחה הזו שוב.
אלוהים, זה כל כך...
אני אמור לחזור עד יום שישי.
ארוחות הערב במקפיא.
בגדי הים שלהם במייבש.
יש להם שחייה מחר ב-4:00.
הכל כתוב בפתק.
אני רוצה שזה יהיה קל ככל האפשר עבורם.
ועל זה נדבר.
נדבר על הכל כשאגיע הביתה.
צַלָף!
אוי אלוהים...
זה קטל מוחלט,
ואף מנהיג מערבי אחד לא אמר דבר
על מה שקורה כאן.
אין איומים, אין ביקורת,
בלי הערה מזוינת.
יכול להיות שהמקום הזה לא קיים.
ועכשיו כשאנחנו כל מה שיש להם,
הם רוצים שנשמור להם פנים.
ובכן, לעזאזל עם זה. הם צריכים לרדת מהתחת המזוין שלהם
ותצא מכאן לעזאזל. לְחַרְבֵּן.
מצטער. אני עדיין נשבע.
להקפיא את זה שם.
אנחנו יכולים לחתוך?
בסדר.
גליל סרט.
בעיקרון, שום דבר לא השתנה.
אנשים כל הזמן אומרים שהכל השתנה.
לא מהמקום בו אני עומד.
צצניה, סומליה, קמבודיה,
אתיופיה-- זה אותו חרא בכל פעם,
וזה רק ימשיך עוד ועוד עד שנפסיק להעמיד פנים
שהנאמנות שלנו מסתיימת עם התחת...
אתה בסדר?
מה אתה יודע?
צוות חדשות אנגלי צילם את זה לפני שישה ימים.
איש הסאונד מת, הצלם בתרדמת,
וניק נעלם.
אנחנו חושבים שזה שודדים--
צצנים מחפשים כסף--
אבל לא הייתה דרישת כופר.
שרה, אני רוצה שתכיר את בוב שטראוס.
הוא כאן עם ה-lCRC.
הוא עזר לנו.
היי.
לא, שב. שב בבקשה.
אז, התוצאה נטו כרגע
האם אנחנו לא יודעים מי לקח את ניק.
אנחנו לא יודעים אם הוא התעצבן
הרוסים או הצצנים.
אנחנו די בטוחים שהיה מניע.
מה הוא עשה?
אני חושב שאתה יודע
הוא כבר לא היה רק רופא.
הוא, אה... הייתי חייב לומר--
וזה ידוע -
הפעילות של ניק עברה די הרבה
מעבר למה שאפשר לכנות הקלה ברעב.
איך אנחנו מוצאים אותו?
ובכן, אף אחד שדיברתי איתו
יש עדיין לידים.
האם נוכל להציע פרס?
האם... האם... האם נוכל לעשות משהו?
הדבר הטוב ביותר עבורך הוא להישאר
-במלון לכמה ימים. להיות סבלני. -לא. לא.
לא.
שרה.
שרה, תקשיבי לי.
המקום הזה, הם ייקחו עיתונאים,
הצלב האדום, כל אחד.
אל תחשוב לשנייה אחת שאתה חסין.
אני לא.
רק תקשיב למה שטראוס אמר.
לא אכפת לי מה שטראוס אמר.
שרה, אני אוהב אותך.
אני רוצה שתהיה בטוח. לך הביתה.
נשבע באלוהים, אודיע לך אם נשמע משהו.
תגיד את זה.
מה?
תגיד את זה.
אנשים נעלמים כאן; הם לא חוזרים.
אני לא עוזב עד שאמצא אותו.
בסדר.
צרלי?
מי זה?
גברת באופורד?
שמי יאן שטייגר.
אני חבר של ניק.
מאי אני?
אנחנו עובדים ביחד.
לסירוגין.
אתה צריך להזיז את המיטה שלך.
זה קרוב מדי לחלון.
עבדתם כאן ביחד?
כן, באופן דיבור.
איך ידעת איפה אני?
אחותי?
הו, לא, אני לא עיתונאית, גברת באופורד.
אני יותר יבוא/ייצוא.
קמבודיה, כמעט נפגשנו.
למעשה, ניק הזכיר אותך כמה פעמים.
בהחלט הייתי עושה זאת.
מה אתה רוצה?
מה את רוצה, גברת באופורד?
אני רוצה לדעת איפה ניק.
לאחרונה ששמעתי, הוא הוחזק בהרים...
עמדת מורדים,
בערך חמישה, שישה מייל צפונית-מזרחית מכאן.
כל האזור תחת הפגזות רוסיות כבדות עכשיו,
אבל הצלחתי ליצור קשר רדיו.
הם ניהלו משא ומתן, הם ידעו מי הוא.
אבל זה היה אתמול, מאז כלום.
רוב הסיכויים שהוא מת.
אז למה אתה מספר לי את זה?
אני סקרן.
אני מתכוון, אתה מגיע לחור החרא הזה בגיהנום,
ואתה חושב שאתה יכול למצוא אותו?
מה זה?
האם זו... אהבה?
זה מה שזה?
בסדר, מה שלא יהיה.
אתה פה.
עַכשָׁיו...
אם אחזיר אותו בחיים.
אני אאבד פעיל אחד פחות.
אם הוא מת, הוא מת.
כמובן שאני לא טיפש מספיק כדי לסכן את התחת שלי
לאיזה פה גדול דפוק.
אבל אתה, אתה מוכן לסכן את חייך למען אהבה.
אני אסחור בכל דבר, גברת באופורד.
כל דבר.
בסדר גמור.
מה אני עושה?
יש לי חבר, מקומי.
הוא יכול להכניס אותך להרים,
אבל אחרי זה, אני רק צופה.
אהבה.
אני מחפש את ניק קאלהאן,
הרופא האנגלי.
לבוא.
חמש דקות.
ניק?
ניק, זאת שרה.
אני הולך להוציא אותך מכאן.
אנחנו הולכים לצאת מכאן עכשיו.
יש מחנה של הצלב האדום על הגבול.
זה בערך ארבעה קילומטרים מערבה מכאן.
אנחנו יכולים ללכת בו.
לעזאזל!
קדימה, קום. קום!
ניק, קום!
ניק? זכור?
זוכר שכתבתי לך?
ואני אמרתי לך
יש לך בת.
אנה. אתה זוכר?
אתה אבא.
והיא צריכה אותך.
היא צריכה שתקום ותצא מכאן.
אז קום.
קום, ניק.
זה היה קרוב.
מה?
אנחנו צריכים הרבה כסף לעשות...
לא יהיה קשה לעקוב אחרינו.
אני לא יכול לעשות את זה-- לך! -אתה יכול...
לך, אתה חייב ללכת. תקשיב לי.
תקשיב לי. תקשיב לי.
הם לא הולכים להרוג אותי.
הם לא הולכים להרוג אותי. הם צריכים אותי בחיים.
אני שווה להם כסף.
אם יקבלו אותך,
יאנסו אותך, יהרגו אותך.
Y-אתה חייב ללכת ולקבל עזרה.
בסדר. בסדר.
שרה!
שרה, לך!
ללכת! אתה יכול לעשות את זה.
ללכת!
מה אתה...
מה אתה עושה?!
למען אלוהים...
שרה, בבקשה!
שָׁהוּת. שָׁהוּת.
ללכת!
אני מקווה כשאתה קורא את המכתב הזה,
שאני יושב שם לידך
ואתה אומר לי שאני טיפש שכתבתי את זה,
ומטורף על הניסיון למצוא אותך.
אבל איך יכולתי שלא?
זה אתה.
כל הזמן הזה, בהפרש של כל כך הרבה שנים...
התגעגעתי אליך,
אבל מעולם לא הייתי בלעדיך.
התעוררתי איתך כל בוקר
והלכתי לישון איתך כל לילה.
תמיד היית איתי.
האומץ שלך, החיוך שלך...
העקשנות הארורה שלך.
מעולם לא היה מרחק בינינו,
ולעולם לא יהיה.
אני אוהב אותך, ניק.
אני אוהב אותך.
Downloaded from subtitlesnest.com