Mod fx square dx.
אז בבקשה לסיים את פרסיבל בפעם הבאה.
אני יודע שלרבים מכם היה את זה בתור סטודנטים לתואר ראשון, אבל זה לא יזיק לצחצח.
תודה לך, סטיבן.
שמתי גם מערכת פורייה מתקדמת על לוח המסדרון הראשי.
ואני מקווה שאחד מכם עשוי להוכיח זאת עד סוף הסמסטר.
כעת, האדם שיעשה זאת לא יהיה רק בחסדי הטובים...
אבל גם להמשיך לתהילה ולעושר...
על ידי רישום ההישג שלהם והדפסת שמם...
ב-MIT Tech המשמח.
הזוכים לשעבר כוללים חתני פרס נובל, זוכי מדליות פילד...
אסטרופיזיקאים בעלי שם ופרופסורים נמוכים ב-MIT.
טוב זה הכל.
אם יש לך שאלות, אני בטוח שלטום יש את התשובות.
היי, וויל. קירסטן, מה שלומך?
- אני בסדר. מה שלומך? - טוב.
לא התחברתי לקתי אתמול בלילה. - לא?
- לא למה לא?
אני לא יודע. קאתי! - מה?
למה לא נתת לי שום דבר מהחוצי-וווצי הקטן והמגעיל הזה שאתה נוהג לזרוק עליי?
הו, לך תזדיין והקללה האירית שלך, צאקי.
כאילו הייתי מבזבז את האנרגיה שלי בפזרת הרגליים בשביל הזין הזה של הטוטסי רול?
אז לך הביתה ותמשוך את זה בעצמך. - טוטסי רול!
טוט-טוטס!
חסרה לה שן, וויל.
יש לה בעיות עור. אני לא...
בנוסף, זה כמו 5 ל-2, מורגן בסופו של דבר מתחתן איתה, אתה יודע למה אני מתכוון?
יש רק כל כך הרבה פעמים שאתה יכול לדפוק את אשתו לעתיד של חבר שלך.
זה שגוי. לאן אתה הולך?
אני הולך להמריא. תזדיין, אתה ממריא. זה כמו, מה, 10:00?
אני עייף.
קללה אירית?
היא לא יודעת. אין קללה אירית.
- החוצה! תפסיק להבריש אותי בחזרה.
תפסיק לצופף את הצלחת! איזה מהם זה יהיה?
אתה הולך להיות מואשם, אתה יודע את זה.
אתה חושב שאני מפחד ממך, זין גדול? אתה מצטופף בצלחת המזוינת.
היי, אה, קייסי מקפצת על בר, אה, בהרווארד בשבוע הבא. אנחנו צריכים לעלות לשם.
מה אנחנו הולכים לעשות שם למעלה? אני לא יודע.
נזיין כמה ילדים חכמים. כנראה שתתאים בדיוק.
אוי! פאנק מזוין!
- אה, מה קורה? אתה עדיין קשוח? - בחייך!
- אתה רוצה את זה? - אה, קדימה, קדימה. זהו זה.
הייתי מחזיק אותך כאן לנצח
בזרועותיי
פרופסור למבו? - כן?
אני בשיעור תיאוריות שימושיות שלך. כולנו בבניין המתמטיקה והמדעים.
בוא הנה. זה שבת!
אלא אם כן אתה רוצה לשתות איתי הלילה.
אולי. פשוט לא יכולנו לחכות עד יום שני כדי לגלות.
- לברר מה? - מי הוכיח את המשפט.
זה נכון. מי עשה זאת?
- גק? - זה לא הייתי אני.
-נמש? - אין סיכוי.
קדימה, גואי מק! בילי, מקנמרה קמה.
קדימה, ילד!
גואי, חפר את זה משם. תחפור את זה! - אני אוהב את המגרש!
הנח את זה, מאק. ככה עושים את זה! אטאבוי! קח שניים, מאק, קח שניים!
- מכה יפה. טיילור, אתה ער.
היי, מורגן, מי הבחורה עם המכנסיים עם הפסים? יש לה תחת יפה.
כן, זה אחלה תחת. - מי הבחור שאיתו?
זאת הגינאה המזוינת הזו. אני שונאת את הכלבה הקטנה הזו. וויל מכיר אותו.
- אתה מכיר אותו? כן, כרמיין סקרפגליה המזוינת.
הילד הזה נהג להרביץ לי בגן.
- הבחור הזה? - כן.
תזדיין עם זה. בוא נשיג קצת אוכל.
הו, מה, מורגן, אתה לא הולך לדבר איתה?
תזיין אותה.
אני יכול ללכת על Whopper. בוא נלך לקלי.
מורגן, אני לא הולכת לקלי רק בגלל שאתה אוהב את הנערה.
זה 15 דקות מהדרך שלנו. מה לעזאזל אנחנו הולכים לעשות? אנחנו לא יכולים להקדיש 15 דקות?
המבורגר זוגי.
המבורגר זוגי?
צאק אכלתי המבורגר כפול
הייתם שותקים לעזאזל? אני יודע מה הזמנת. הייתי שם.
אז תן לי את הכריך המזוין שלי. - למה אתה מתכוון, הכריך שלך? קניתי את זה.
מורגן, כמה כסף קיבלת עליך?
אמרתי שאקבל כסף כשאקבל את חרוט השלג. אמרתי את זה לפני כשעצרנו.
למה שלא תביא את הסנדוויץ שלי ותפסיק להיות דפוק?
בסדר, ובכן, תן לי את 16 הסנט המזוין שלך שקיבלת עליך עכשיו. אנחנו נשים את הסנדוויץ המזדיין שלך לחופשה.
מתחילים. תשמור את זה כאן בשבילך. נכניס אותך לתוכנית.
כל יום אתה בא עם ששת הסנטים שלך. בסוף השבוע אתה מקבל את הכריך שלך.
אתה הולך להיות אידיוט? מה אני, רווחת סנדוויץ מזוינת?
אני חושב שאתה צריך להקים קו אשראי טוב.
כמו איך קנית את הספה שלך: תוכניות תשלום.
זוכרת איך אמא שלך הכניסה עשרה דולר כל יום במשך שנה?
סוף סוף היא קיבלה את סגנון השכרת הספה שלה.
אני יכול לקבל את האוכל שלי עכשיו, בבקשה? הנה ההמבורגר הכפול המזוין שלך.
- וואו! היי, תחזיק מעמד, צאק.
- תאט את זה. - את מי יש לנו?
- אני עדיין לא יודע. היי, שקית דוש!
- כן, אתה, פרצוף מעורפל! - שתוק לעזאזל!
בוא נצא מכאן. - ממה אתה מודאג? קדימה, וויל.
למה שלא תלקק את מקל האהבה שלי?
ראינו את הבחור לפני 15 דקות בפארק. אם היינו מתכוונים להילחם בו, היינו צריכים להילחם בו אז.
יש לנו חטיפים עכשיו. שתוק, מורגן, אתה הולך.
אני לא הולך. - אז אל תלך. - אני לא הולך!
לך לעזאזל, מורגן.
תן לי לספר לך משהו. אם אתה לא שם בחוץ תוך שתי שניות מזוינות, כשאסיים איתם, אתה הבא בתור.
קרמיין, זה אני. זה אני, וויל. זכור? הלכנו יחד לגן.
בהמשך הרחוב יש אור במקומו
הוא פותח את הדלת יש לו את המבט הזה על פניו
לעזאזל, בוא נלך, בנאדם! תדרוך על הראש המזוין שלו.
תוריד את התחת שלו על הקרקע. תפסיק עם הבן זונה הזה.
בן זונה, תמות!
קרטר! - בחייך!
רָצוֹן! וויל, קדימה! בחייך.
וויל, קדימה. בוא נלך בוא נלך.
קל, אחי, קל. היי, חברים, תודה שיצאתם.
- בוא הנה. - וואו, וואו!
זִיוּן!
האם זה רק הדמיון שלי, או שהכיתה שלי גדלה במידה ניכרת?
ובכן, בשום פנים ואופן לא מאמין שכולכם באתם לכאן כדי לשמוע אותי מרצה.
או ליתר דיוק, לברר את זהותו של קוסם המתמטיקה המסתורין.
אז בלי התלהבות נוספת, בוא קדימה, נוכל שקט, וקבל את הפרס שלך.
ובכן, אני מצטער לאכזב את הצופים שלי, אבל...
נראה שלא תהיה כאן חשיפה היום.
עם זאת, אני והקולגות שלי קבענו...
ויש בעיה בלוח כרגע...
שלקח לנו יותר משנתיים להוכיח.
אז בוא נאמר: הכפפה הושלכה...
אבל הפקולטה ענו וענו במרץ.
- היי. - מתי עורך הדין?
שבוע הבא.
- מצטער. - מה אתה עושה? - מצטער.
זו העבודה של אנשים. אתה לא יכול לעשות גרפיטי כאן.
- אל תתרחקי ממני! היי, לך תזדיין!
הו, אתה חכם. מה שמך?
אלוהים אדירים.
נראה נכון.
וויל, כמה מפגר אתה צריך להיות כדי להתפטר מהעבודה הזו?
כלומר, כמה קשה לדחוף מטאטא מזוין בחדר?
מיץ, פוטרת בגלל שדחפת מטאטא מזוין.
פוטרתי כי ההנהלה עשתה ארגון מחדש.
כן, ארגון מחדש של כמות המעוכבים שעבדו עבורם.
שתוק. אתה מקבל שימורים יותר מאשר טונה, כלבה.
לפחות יש לי עבודה מזוינת עכשיו, נכון? - כן.
למה פוטרת, וויל? בחייך. אה, ההנהלה ביצעה ארגון מחדש.
דודי בטח יכול להביא אותך לצוות הדגמה. - האם הוא יכול לעשות את זה?
- אתה צוחק עליי? שאלתי אותך אתמול אם אוכל למצוא עבודה. - ואמרתי לך לא אתמול.
מה קורה, קייס? מה קורה, קייס? - מה קורה, תיק גדול?
בואו נשב כאן.
אה, זהו, זה בר בהרווארד, הא?
חשבתי שיהיו, כאילו, משוואות וחרא על הקירות.
אני אקח קנקן מהלאגר המשובח בבית.
פסק זמן. אני אצטרך לעשות מהלך קטן על החמודים של הרווארד שם למטה בבר.
תעשה קצת קסם. תביא לנו שיקוי.
- הו שלום. - הו שלום.
היי, מה שלומך? - בסדר גמור.
- אז, אתן, גבירותיי, אה... - באות לכאן לעתים קרובות?
אני בא לכאן? אני בא לכאן קצת. אני כאן, אה, אה, אתה יודע, מדי פעם.
- אתה הולך כאן לבית הספר? - כן.
- כן. זהו זה. כן, אני חושב שהיה לי שיעור איתך. - הו כן?
- איזה שיעור? - היסטוריה.
- אולי. כן, אני חושב שזה מה שהיה.
אתה לא בהכרח... אולי לא זוכר אותי. אתה יודע, אני אוהב את זה כאן.
זה לא אומר כי אני הולך לכאן, אני גאון.
- אני מאוד חכם. - היי.
- היי! איך הולך? מה שלומך? - טוב. מה שלומך?
- אתה רוצה... - מה, אה... איזה שיעור עשית, אמרת שזה היה?
- היסטוריה. - היסטוריה. כֵּן.
רק היסטוריה? אז זה בטח היה קורס סקרים, הא?
- כן זה היה. זה היה סקרים. - ימין.
כדאי לבדוק את זה. זה קורס טוב. זה יהיה שיעור טוב.
איך אהבת את הקורס הזה?
אתה יודע, בכנות, מצאתי את הכיתה, אתה יודע, יותר, אה, יסודי.
יְסוֹדִי. אתה יודע, אני לא בספק שזה היה.
- כן. אני, אה, אני זוכר את השיעור הזה.
זה היה, אממ, זה היה רק בין ההפסקה לארוחת הצהריים.
קלארק, למה שלא תלך?
- למה שלא תירגע? למה שלא תלכי פשוט?
אני פשוט נהנה עם החבר החדש שלי. זה הכל.
מה, תהיה לנו בעיה? - לא לא לא לא לא. אין כאן בעיה.
רק קיוויתי שתוכל לתת לי קצת תובנות לגבי האבולוציה...
של כלכלת השוק במושבות הדרום.
הטענה שלי היא שלפני מלחמת העצמאות...
השיטות הכלכליות, במיוחד במושבות הדרום...
ניתן לאפיין ביותר כ...
- פרה קפיטליסט אגררי. - הרשה לי לספר לך משהו. בסדר?
כמובן שזו הטענה שלך. אתה סטודנט שנה א.
הרגע סיימת לקרוא איזה היסטוריון מרקסיאני, פיט גאריסון, כנראה.
אתה תהיה משוכנע בזה עד החודש הבא כשתגיע לגיימס לימון.
אז אתה תדבר על איך הכלכלות של וירגיניה ופנסילבניה...
היו יזמים וקפיטליסטים כבר ב-1740.
זה יימשך עד שנה הבאה. אתה הולך להיות כאן ולהחזיר את גורדון ווד...
מדברים על, אתה יודע, האוטופיה הקדם-מהפכנית...
וההשפעות מכוננות ההון של גיוס צבאי.
ובכן, למען האמת, אני לא אעשה זאת, כי ווד מזלזל באופן דרסטי בהשפעה של...
ווד באופן דרסטי, ווד ממעיט באופן דרסטי את ההשפעה של הבחנות חברתיות...
מבוסס על עושר, במיוחד עושר בירושה?
קיבלת את זה מהעבודה של ויקרס במחוז אסקס. עמוד 98, נכון?
כן, גם אני קראתי את זה. התכוונת לעשות לנו גניבה של כל העניין?
יש לך מחשבות משלך בעניין הזה?
או שאתה... זה הקטע שלך? אתה נכנס לבר.
אתה קורא איזה קטע לא ברור ואז מעמיד פנים... אתה, אתה משכן את זה כמו שלך...
בתור רעיון משלך רק להרשים כמה בנות? להביך את חבר שלי?
תראה, הדבר העצוב בבחור כמוך הוא שבעוד 50 שנה אתה תתחיל לחשוב לבד.
ואתה תמצא את העובדה שיש שתי ודאויות בחיים.
אחד: אל תעשה את זה.
ושתיים: ירדת 150 אלף על חינוך מזוין...
היית יכול לקבל עבור $1.50 בחיוב מאוחר בספרייה הציבורית.
כן, אבל יהיה לי תואר...
ואתה תגיש לילדים שלי ציפס בנסיעה בדרכנו לטיול סקי.
כן אולי. כן, אבל לפחות אני לא אהיה לא מקורי.
אבל אני מתכוון, אם יש לך בעיה עם זה, אני מתכוון, אנחנו יכולים פשוט לצאת החוצה. יכולנו להבין את זה.
לא, בנאדם, אין בעיה. זה מגניב.
- זה מגניב? - כן. - מגניב.
נכון לעזאזל, זה מגניב. - איך אתה אוהב אותי עכשיו?
הילד שלי חכם מרושע.
בדיוק ביליתי שלוש דקות במקום המזוין הזה, ונתקלתי בבארני, הא?
ובכן, הנה זה. שלום, נעים להכיר.
הם היו בסדר, בנאדם. התכוונתי... עמדנו לסגור את העסקה...
אבל אז צאק, אה, בילי העליב אחד מהם...
והילדה הכבדה אמרה שאפילו יש לי קו שיער נסוג, והייתי עם עודף משקל בכמה קילוגרמים.
והייתי כמו, לך תזדיין.
בלעתי באג.
היי.
- אתה אידיוט. - מה?
אתה אידיוט. אני יושב שם 45 דקות ומחכה שתבוא לדבר איתי.
אבל אני עייף עכשיו, ואני חייב ללכת הביתה.
ואני, לא יכולתי לשבת שם יותר ולחכות לך.
- מה... אני וויל. - סקיילר.
- סקיילר. - אה, ודרך אגב...
הבחור הזה שם, שיבוט מייקל בולטון...
הוא לא ישב איתנו, כביכול.
כן אני יודע. די קיבלתי את הרושם הזה.
טוֹב. בסדר. ובכן, אני חייב ללכת.
אני צריך לקום מוקדם ולבזבז עוד קצת כסף על החינוך במחיר המופקע שלי.
לא, לא התכוונתי אליך. אני... אה, זה בסדר.
הנה המספר שלי. אז אולי נוכל לצאת לשתות קפה מתישהו.
בסדר, כן. מאי-אולי נוכל פשוט להיפגש ולאכול חבורה של קרמלים.
- למה את מתכוונת? - כשחושבים על זה, זה שרירותי כמו לשתות קפה.
אה. כֵּן. בסדר.
- אה, נכון, אז. - בחייך.
- יו! - לך תזדיין, כלבה! היי, תזדיין אותו דבר.
- הולכים אותם בארני המזוינים עכשיו עם טיול הסקי שלהם. - המתן. המתן.
הייתי צריך לנצח את התחת של הכלבה הזקנה הזו.
האם אתה אוהב תפוחים?
- כן. - כן?
ובכן, קיבלתי את המספר שלה! איך אתה אוהב אותם תפוחים?
הגענו הלילה
הקילומטרים היו מעליי
כיביתי את האור
אז קדימה, לילה
כולם נעלמו
בית לשכחה
אז בוא
אז קדימה
טום.
סלח לי. האם זה משרד הבניינים והשטחים?
כֵּן. מה אני יכול לעשות בשבילך?
אני רק צריך את השם של סטודנט שעובד כאן.
- אין סטודנטים שעובדים אצלי. - נו, תוכל בבקשה לבדוק?
יש לי את הבחור הזה שעובד בבניין שלי. הוא בערך כל כך גבוה.
- איזה מהם הוא הבניין שלך? - שתיים.
שתיים. בניין שניים.
תראה, אם משהו נגנב, אני צריך לדעת על זה. - לא לא לא. זה שום דבר כזה.
אני רק צריך את השם שלו.
אני לא יכול לתת לך את שמו אלא אם כן יש לך תלונה.
זה פרופסור למבו. - וזה פרופסור הייז.
טום, בבקשה.
זה חשוב. אנא.
ווילי לא הגיע לעבודה היום.
השיג את העבודה הזו דרך התפקיד שלו אתה יכול להתקשר אליו.
- פו? - כן. קצין שחרורים.
תודה.
מְטוּמטָם.
יש תקדים משפטי ארוך, כבוד השופט, שחזר ל-1789...
לפיו נאשם יכול לתבוע הגנה עצמית נגד סוכן של הממשלה...
אם מעשה זה נחשב להגנה מפני עריצות, הגנה על החירות.
כבודו, הנרי וורד ביצר, בפתגמים מהדוכן של פלימות, 1887, אמר, ואני מצטט...
- 1887? זו המאה ה-20, כבודו. - סלח לי. סלח לי.
הוא הולך לעשות לעג מאולם בית המשפט. - ניתנת לי הזכות...
לדבר להגנתי, אדוני, לפי חוקת ארצות הברית.
- זה אותו מסמך שמבטיח את חירותי. - אל תספר לי על החוקה של ארצות הברית.
וחירות, למקרה ששכחת, היא זכותה של הנשמה לנשום.
וכשזה לא יכול לקחת נשימה ארוכה, החוקים חגורים חזק מדי.
- ללא חירות, האדם הוא סינקופה. - האדם הוא מה?
- שם, כבוד השופט. בן, תורי.
אני יושב כאן כבר עשר דקות ומסתכל על גיליון הראפ הזה שלך.
אני פשוט לא מאמין. יוני 93, תקיפה.
ספטמבר 93, תקיפה.
Grand Theft Auto, פברואר 94.
איפה, כנראה, התגוננת על עצמך וזרקת את התיק בציטוט...
זכויות קניין חופשיות של סוס ועגלה משנת 1798.
בדיחה. ינואר 95, התחזה לקצין.
מהומה, גניבה, התנגדות. הכל התהפך.
אני גם מודע לכך שעברת כמה בתי אומנה.
המדינה הסירה אותך משלושה בגלל התעללות פיזית חמורה.
אתה יודע, אולי אכפת לשופט אחר, אבל פגעת בשוטר. אתה נכנס.
בקשת הדחייה נדחית. ערבות של 50,000 דולר.
- תודה. בית משפט, קום.
- שלום? אה, סקיילר?
- כן. היי, אה, זה וויל.
- WHO? - זה וויל.
אתה יודע, הבחור המצחיק והטוב למראה שפגשת בבר אתמול בלילה.
אני לא זוכר שפגשתי מישהו שתאם את התיאור הזה. אני חושב שאזכור.
אה, בסדר, הבנת אותי. זה המפסיד המכוער, המגונה וחסר השיניים...
שחבטו ולא עזבו אותך לבד כל הלילה.
הו, וויל! אני זוכר.
- מה שלומך? תהיתי אם תתקשר אליי. -כן, תראה.
תהיתי... - יו, אז, מותק. מה קורה?
- חכה שנייה אחת. - מה אתה עושה?
- היי! - מה קורה מותק? רוצה קצת מהתחת שלי?
- הרווה! אני זוכר אותך מ-juvi. מה שלומך? - מה קורה מותק? מה אתה עושה?
אה, כן, סליחה על זה. אממ...
תהיתי שאולי נוכל להיפגש, אממ, מתישהו השבוע.
אתה יודע, שב בחוץ בבית קפה. אולי יש קצת קרמלים.
הו, זה נשמע נפלא. - כן?
כֵּן. בטוח. איפה אתה?
אממ, ובכן, למעשה, זהו, אה, זו רק ירייה בחושך...
אבל, אה, אין סיכוי שאתה, אה, טרום חוק, נכון?
- שבי. - תודה.
נעים לדבר איתך.
מה לעזאזל אתה רוצה?
אני גרלד למבו.
הפרופסור שאמרת לזיין את עצמו.
נו, מה לעזאזל אתה רוצה?
דיברתי עם השופט, והוא הסכים לשחרר אותך בפיקוח שלי.
- באמת? - כן.
- אבל בשני תנאים. - מה אלו?
התנאי הראשון הוא שתיפגש איתי כל שבוע.
- בשביל מה? - תעבור על ההוכחה שאתה עובד עליה...
להיכנס לחלק, לחלק יותר מתקדם...
מתמטיקה קומבינטורית...
מתמטיקה סופית.
נשמע כמו חרפה אמיתית.
והתנאי השני הוא שאתה רואה מטפל.
ואני אחראי להגיש דוחות על הפגישות האלה.
ואם לא תעמוד באחד מהתנאים האלה...
תצטרך לשרת זמן.
בסדר. אני אעשה את החשבון, אבל אני לא הולך להיפגש עם אף מטפל מזוין.
זה עדיף מלבלות את הזמן הזה בכלא, לא?
קראתי את הספר שלך, אה, ו, ולמייק היו את אותן בעיות...
שצאד, סוכן המניות, מצא.
צודק לחלוטין. ממש על הכפתור. כל הכבוד לך, וויל. נחמד מאוד.
תודה.
וויל, הלחצים, ואני לא שופט אותם...
אני לא, אה, מסמן אותם...
אבל הם הורסים את הפוטנציאל שלך.
עכשיו אין עוד קשקושים. לא עוד שטויות. אין יותר באלי.
אתה צודק.
אלוהים, אני יודע.
אתה יודע, אתה לא תרד כל כך בקלות. קדימה, וויל, עוד קצת.
ובכן, אני מתכוון, אני עושה, אני עושה דברים, אתה יודע? אני מתכוון...
מה, איזה דברים?
אני עושה דברים, אתה יודע, אני, אה... אתה יודע, אני מתכוון, אני מסתתר מאנשים.
- אתה מתחבא, נכון? - לא לא. כלומר, אני אוהב... אני, אני הולך למקומות. אני מתקשר, אתה יודע.
- באמת? איזה סוג של מקומות? - רק מועדונים מסוימים.
יותר. זה נחמד, כן. איזה סוג של מועדונים?
כאילו, אממ, כמו פנטזיה. - פנטזיה?
- זה לא רע. - קצת יותר.
זה פשוט משהו כמו כשאתה נכנס לשם והמוזיקה כאילו היא הבעלים שלך.
זה כמו מוזיקת האוס הזאת. זה כמו...
אתה יודע, אתה מתחיל לרקוד. זה פשוט... - בום, בום, בום. כן.
- כן. - כן.
האם אתה מתקשה להסתיר את העובדה שאתה הומו?
מה אתה... מה אתה... על מה אתה מדבר? מה?
תראה, חבר, לפני שתי שניות, היית מוכן לתת לי קפיצה.
קפיצה? האם אתה...
אני נורא מצטער לאכזב אותך. אבל...
אין לי בעיה עם זה. לא אכפת לי אם אתה מוציא מהגסות.
מה אתה... P-putting from the rough? על מה לעזאזל אתה מדבר?
משפט קשה יכול להיות כמו סימפוניה.
זה מאוד אירוטי.
אתה הולך למקום אחר. אני לא יכול להתמודד עם זה.
- וואו. תודה לך, הנרי.
אה, הנרי.
היי, גרי. היי, אתה יודע משהו? אני לא יכול לעשות את העבודה הפרו-בונו הזו יותר.
זה פשוט לא... זה לא שווה את זה.
- מה קרה? - ובכן, אני הולך לטלוויזיה הלאומית בשבוע הבא.
כלומר, אין לי זמן לספר לך, ועוד פחות מכך לדבר עם המטורף המשתולל שם.
מטורף מוחלט, הוא.
הנרי.
בסדר, אתה במיטה שלך, וויל.
עכשיו, בן כמה אתה?
שבע.
מה אתה רואה?
משהו בחדר שלי.
מה זה?
זה כמו, אה... זו דמות. זהו, זה מרחף מעלי.
אתה במקום בטוח, וויל.
זה לא... זה נוגע בי.
איפה זה נוגע בך?
אנחנו נוגעים בי שם למטה.
ואני עצבני.
אתה לא צריך להיות עצבני, וויל.
אנחנו מתחילים לרקוד ולרקוד.
זה פשוט יפה, כי אנחנו יכולים לעשות...
הרבה אהבה לפני שהשמש שוקעת
מרקיע שחקים בטיסה
תענוג של אחר הצהריים
היי, היי עונג אחר הצהריים - ישו.
מרקיע שחקים בטיסה
אני מצטער, ריץ. - יש לי דברים טובים יותר לעשות עם הזמן שלי.
היי, היי תענוג אחר הצהריים
קדימה, ריקוד אחד! אתה, באמת היפנטת אותי, אתה יודע.
- למען השם, וויל. - מה? אוי בחייך.
אני... הוא עזב. אתה לא יכול להדביק את זה עליי.
אמרתי לך לשתף פעולה עם האנשים האלה.
- תסתכל לי בעיניים. צא החוצה, וויל.
אני לא צריך טיפול. - זה מספיק! צא החוצה!
התקשרתי למל וינטרוב הבוקר לראות...
אה, מה התועלת?
מה אתה רוצה לעשות?
- ובכן, יש מישהו. - מי הוא?
פעם הוא היה שלי, אממ...
השותף שלי לדירה בקולג.
אמון. חשוב מאוד בזוגיות.
זה גם מאוד חשוב במצב קליני.
למה אמון הוא הדבר הכי חשוב...
ביצירת פריצת דרך עם לקוח?
מורין, תפסיקי לרגע את הקיבעון בעל פה והצטרפי אלינו.
ויני?
אממ, כי אה...
אמון הוא, אה... אמון הוא החיים.
וואו. זה מאוד עמוק. תודה לך, ויני.
בפעם הבאה, קבל את ההערות מאחיך.
אתה יודע, אם מטופל לא מרגיש בטוח מספיק כדי לסמוך עליך, אז הוא לא יהיה ישר איתך.
אז באמת אין טעם שהם יהיו בטיפול.
אני מתכוון, היי, אם הם לא סומכים עליך, אתה יודע, אתה אף פעם לא תגרום להם לשכב איתך.
וזו צריכה להיות המטרה של כל מטפל טוב.
מסמרים אותם בזמן שהם פגיעים. זה המוטו שלי.
הו, טוב, כולם חזרו. ברוכים השבים, כולם.
שלום, שון. היי, גרי.
אממ, גבירותיי ורבותיי, אנחנו בנוכחות הגדולה.
פרופסור גרלד למבו, זוכה מדליית פילד למתמטיקה קומבינטורית.
- שלום. - מישהו יודע מהי מדליית השדה?
זה באמת עניין גדול. זה כמו פרס נובל למתמטיקה.
אלא שהם נותנים את זה רק פעם בארבע שנים.
זהו, זה דבר נהדר. זה כבוד מדהים.
בסדר, כולם, זה הכל להיום. תודה. אממ...
נתראה ביום שני. אנחנו נדבר על פרויד.
למה הוא עשה מספיק קוקאין כדי להרוג סוס קטן. תודה.
מה שלומך?
- זה טוב לראות אותך. - טוב לראותך.
- שון? - כן?
אני חושב שיש לי משהו מעניין בשבילך?
מה? אתה חייב לקבל דם ושתן? מה קורה?
- למה לא באת למפגש? - זמן. אתה יודע, אני... הייתי עסוק.
- התגעגעת. - באמת?
אז כמה זמן עבר מאז שהתראינו?
לפני שננסי מתה. - כן. אני מצטער.
הייתי בפריז. זו הייתה הכנס הארור הזה.
קיבלתי את הכרטיס שלך. זה היה נחמד.
- בוא הנה. עכשיו, זו הסרה טובה.
היי, מה קרה? קיבלת סלחנות או מה?
קיבלתי, אה, מאסר על תנאי ואז, אה, ייעוץ יומיים בשבוע.
בדיחה. אתה שייק. קדימה, מורגן! רק להגיש!
היי, ביל, פשוט תרד ממנו. אנחנו הולכים להחמיץ את המשחק.
- יש לי לוח זמנים מלא. שון, שון. - אני מאוד עסוק.
זה, הילד הזה מדהים. מעולם לא ראיתי דבר כמוהו.
מה עושה אותו כל כך מדהים, גרי?
- שמעת פעם על רמנוגאן? - כן כן. לא.
זה גבר. הוא חי לפני למעלה מ-100 שנה. הוא היה, אה, הודי.
- נקודות לא נוצות. - לא נוצות. כֵּן.
ובכן, הוא גר בבקתה הקטנטנה הזו אי שם בהודו.
לא הייתה לו השכלה פורמלית.
- לא הייתה לו גישה לעבודה מדעית כלשהי. - קפה?
- אתה אדוני? - רק קצת. - וגם, אממ...
אבל הוא נתקל בספר המתמטיקה הישן הזה.
ומתוך הטקסט הפשוט הזה, הוא הצליח להוציא תיאוריות...
מה שבלבל את המתמטיקאים במשך שנים.
כן. המשך שברים. כן, הוא, הוא כתב, אה...
ובכן, הוא, הוא שלח את זה בדואר להרדי בקיימברידג. - כן. קיימברידג. כֵּן.
והרדי זיהה מיד את הזוהר של עבודתו...
והביאו אותו לאנגליה, ואז הם עבדו יחד במשך שנים...
יצירת כמה מהתיאוריות המתמטיות המרגשות ביותר שנעשו אי פעם.
אה, זה, הרמנוגן הזה...
שלו, הגאונות שלו הייתה חסרת תקדים, שון.
ובכן, הילד הזה פשוט כזה.
אבל הוא, אממ, הוא קצת מתגונן.
ואני צריך מישהו שיוכל לעבור אליו.
- כמוני? - כן, כמוך.
- למה? - ובכן, כי יש לך אותו סוג של רקע.
- איזה רקע? ובכן, אתה מאותה שכונה.
- הוא מסאותי? - כן.
ילד גאון מסאותי.
- לכמה מכוונות אתה הולך לפני? - חמש.
- תן לי לנחש. בארי? - כן.
- הנרי? - כן. לא ריק?
שון, בבקשה, פשוט נפגש איתו פעם בשבוע.
אנא?
זה משחק פוקר עם הילד הזה. אל תודיע לו מה יש לך.
הוא כנראה אפילו קרא את הספר שלך, אם הוא היה יכול למצוא אותו.
יהיה לו קשה למצוא.
היי, וויל. - היי.
זה שון מגווייר. וויל האנטינג.
מה שלומך?
כן, בוא נתחיל. כן, בוא נעשה את זה.
אני שואבת! בואו ניתן לריפוי להתחיל.
- תסלחו לנו? כן, בבקשה, טום.
גם אתה, גרי. - כן כמובן.
מה שלומך?
מאיפה אתה בסאותי?
אני אוהב את מה שעשית עם המקום. - הו תודה.
האם אתה קונה את כל הספרים האלה בקמעונאות, או שאתה שולח משם בשביל כמו...
ערכת כיווץ שמגיעה עם כל הנפחים האלה כלולים?
- האם אתה אוהב ספרים? - כן.
- האם קראת אחד מהספרים האלה? אני לא יודע.
- מה דעתך על כל אחד מהספרים האלה? - כנראה שלא.
מה עם אלה שבמדף העליון? אתה קורא את אלה?
כן, קראתי את אלה. - שמח בשבילך. מה אתה חושב עליהם?
היי, אני לא כאן בשביל דוח ספר מזוין. הם הספרים שלך. למה אתה לא קורא אותם?
אני עשיתי. היית צריך ל.
זה בטח לקח לך הרבה זמן. - כן, זה קרה.
ארצות הברית של אמריקה: היסטוריה שלמה, כרך א.
יֵשׁוּעַ.
אם אתה רוצה לקרוא ספר היסטוריה אמיתי, קרא את תולדות העם של ארצות הברית של הווארד צין.
הספר הזה ידפוק אותך על התחת.
יותר טוב מהסכמת הייצור של חומסקי?
- אתה חושב שזה ספר טוב? האנשים המזוינים אתם מבלבלים אותי.
אתה מוציא את כל הכסף שלך על הספרים המהודרים האלה.
אתם מקיפים את עצמכם בהם. הם הספרים המזוינים הלא נכונים.
מה הם הספרים המזוינים הנכונים, וויל? היי, מה שיעיף לך את השיער לאחור.
כֵּן. לא נשאר לי הרבה שיער.
היי, אתה יודע שעדיף שתדחוף את הסיגריה הזו לתחת שלך. זה כנראה יהיה בריא יותר עבורך.
- כן אני יודע. זה ממש מפריע ליוגה. אתה מתאמן, הא?
מה, אתה מרים? - כן.
- אה, נאוטילוס? - לא, משקולות חופשיות.
- הו באמת? - כן. - משקולות חופשיות, הא?
כן, בגדול. - כן? - בדיוק כך.
- מה אתה ספסל? - 285. מה אתה ספסל?
אתה מצייר את זה?
כֵּן. אתה צובע? האם אתה מפסל?
- לא - האם אתה אוהב אמנות?
אתה אוהב מוסיקה?
זה חתיכת חרא אמיתית.
אה. ובכן, תגיד לי מה אתה באמת חושב.
אה, פשוט, אה, השילוב הליניארי והאימפרסיוניסטי...
עושה קומפוזיציה מבולבלת מאוד.
זה גם גניבה של ווינסלו הומר, רק שיש לך לבן, אה, חותרת שם בסירה.
ובכן, זו אמנות, מונה. זה לא היה טוב במיוחד.
אבל זה לא באמת מה שמדאיג אותי. - מה מדאיג אותך?
- רק הצביעה. אתה יודע מה הכלבה האמיתית של זה?
זה צביעה לפי מספר.
האם זה צבע לפי מספר? כי הצבעים מרתקים אותי.
- האין הם, באמת? מה לגבי זה? אתה מהמר.
אני חושב שאתה במרחק צעד אחד מלחתוך את האוזן המזוינת שלך.
- באמת? - הו כן.
חושב שאני צריך לעבור לדרום צרפת, לשנות את שמי לוינסנט?
שמעת פעם את האמרה כל נמל בסערה?
- כן. - כן. אולי זה אומר לך.
באיזו דרך?
אה, אולי אתה באמצע סערה, סערה מזוינת גדולה. - כן אולי.
השמיים נופלים על הראש שלך. הגלים מתנפצים על הסירה הקטנה שלך.
המשוטים עומדים להישבר.
אתה פשוט משתין במכנסיים. אתה בוכה על הנמל.
אז אולי תעשה מה שאתה צריך לעשות כדי לצאת.
אתה יודע, אולי הפכת לפסיכולוג.
בינגו. זהו זה. תן לי לעשות את העבודה שלי עכשיו. אתה מתחיל איתי. בחייך.
אולי התחתנת עם האישה הלא נכונה. אולי כדאי שתשמור על הפה שלך!
תראה את זה שם, ציף, בסדר?
אה.
מממ, זהו, לא?
התחתנת עם האישה הלא נכונה.
מה קרה? מה, היא עזבה אותך?
האם היא, אתה יודע, דפקה בחור אחר?
אם אי פעם תזלזל באשתי שוב, אסיים אותך.
אני אסיים אותך לעזאזל.
הבנתי, ציף?
- הזמן עבר. - כן.
בנחת, רבותי.
אתה בסדר?
תראה, אני אבין אם אתה לא רוצה להיפגש איתו שוב.
יום חמישי, 4:00. תוודא שהילד כאן.
כֵּן.
תודה.
ובכן, אתה נראה מקסים במשקפיים האלה.
- תודה רבה לך. - הם פשוט יפים.
כן, תמיד רציתי צללית כחולה כהה.
נִפלָא.
גדלתי באנגליה, אתה יודע, למדתי בבית ספר נחמד מאוד.
אתה יודע, זה היה סוג של בית ספר פרוגרסיבי, אורגני, עשה זאת בעצמך, פרטי.
ואז הרווארד. מקווה שבית הספר לרפואה.
אתה יודע, הבנתי, בסוף...
המוח שלי יהיה שווה 250,000 דולר.
זה נשמע נורא, לא?
תביא לי עוד מאי טאי!
לא, זה מגניב, אני מתכוון, אני בטוח שההורים שלך היו שמחים לשלם.
לא, שמחתי לשלם. ירשתי את הכסף.
וואו. ובכן, האם הרווארד משיגה את כל הכסף הזה?
לא. סטנפורד. אני נוסע לשם ביוני כשאסיים את הלימודים.
בסדר, אז רק רצית להשתמש במלח הזה ואז, אה, לברוח, הא?
התכוונתי, אתה יודע, להתנסות איתך לשיעור אנטומיה קודם, ברור.
אה, במקרה כזה, זה בסדר.
היי, אתה רוצה לראות את הקסמים שלי, סקיילר?
- כמובן. - בסדר. הַבטָחָה...
בסדר.
זה בשבילך, רודולף. חכה, חכה, אתה צריך את השרביט שלי.
בסדר, תן לי מכה. תודה. בסדר.
אני הולך לגרום לכל הקרמלים האלה להיעלם.
אתה מוכן? מוּכָן.
אחת שתיים שלוש.
כולם נעלמו. כֵּן. זה, זה היה... זה עובד טוב יותר כשיש לי את הארנב שלי.
נו...
אני לא באמת יוצא, אתה יודע, כל כך הרבה.
כמה חבל מאוד, אני חושב בשבילי.
אתה יודע למה אני מתכוון. אני יודע שחשבת על אה...
הו, לא, אני לא. - כן, יש לך.
לא, באמת לא. - כן, יש לך! קיווית לקבל נשיקת לילה טוב.
לא, אתה יודע, אני אומר לך. קיוויתי להשתחרר מלילה טוב.
אבל אני אסתפק בנשיקה טובה, אתה יודע.
כמה אצילי מצידך. - תודה.
לא, הייתי, קיוויתי לנשיקה.
ובכן, אני חושב שאנחנו צריכים פשוט להסיר את זה מהדרך עכשיו.
- עכשיו? - כן.
בחייך.
אני חושב שקיבלתי חלק מהמלפפון החמוץ שלך.
שוב אתה, הא?
בוא איתי.
אז מה זה? רגע של בחירת הטעימות בין בחורים?
זה ממש נחמד. יש לך משהו עם ברבורים?
זה כמו פטיש? האם זה משהו כמו אולי אנחנו צריכים להקדיש קצת זמן?
חשבתי על מה שאמרת לי לפני כמה ימים. על הציור שלי.
אה.
נשאר ער חצי לילה וחשב על זה.
משהו עלה על דעתי.
נפלתי בשינה עמוקה ושלווה ומאז לא חשבתי עליך.
- אתה יודע מה עלה בדעתי? - לא.
אתה רק ילד. אין לך מושג קלוש על מה אתה מדבר.
- למה, תודה. - זה בסדר.
מעולם לא יצאת מבוסטון.
לא.
אז אם הייתי שואל אותך על אמנות, בטח היית נותן לי את הסקיני על כל ספר אמנות שנכתב אי פעם.
מיכלאנגלו. אתה יודע עליו הרבה.
מפעל חיים. שאיפות פוליטיות. הוא והאפיפיור.
נטייה מינית. הכל עובד, נכון?
אני בטוח שאתה לא יכול להגיד לי איך זה מריח בקפלה הסיסטינית.
מעולם לא עמדת שם והסתכלת למעלה אל התקרה היפה הזו.
ראיתי את זה.
אם אשאל אותך על נשים...
אתה בטח תיתן לי סילבוס של המועדפים האישיים שלך.
אולי אפילו השכיבו אותך כמה פעמים.
אבל אתה לא יכול להגיד לי איך זה מרגיש להתעורר ליד אישה...
ולהרגיש מאושר באמת.
אתה ילד קשוח.
אני שואל אותך על מלחמה, בטח היית, אה, זורק עלי שייקספיר, נכון?
עוד פעם לתוך הפרצה, חברים יקרים.
אבל אף פעם לא היית ליד אחד.
מעולם לא החזקת את ראשו של החבר הכי טוב שלך בחיקך...
ותראה אותו מתנשם נשימתו האחרונה ומביט אליך לעזרה.
אני שואל אותך על אהבה, בטח היית מצטט אותי סונטה...
אבל מעולם לא הסתכלת על אישה והיית פגיע לחלוטין.
מישהי מוכרת שיכולה ליישר אותך בעיניים שלה.
מרגיש כאילו אלוהים שם מלאך על כדור הארץ רק בשבילך...
מי יכול להציל אותך ממעמקי הגיהנום.
ואתה לא תדע איך זה להיות המלאך שלה...
שהאהבה הזו אליה תהיה שם לנצח.
דרך כל דבר. דרך הסרטן.
ולא תדעו על שינה בישיבה בחדר בית חולים במשך חודשיים כשהיא מחזיקה את ידה...
כי הרופאים יכלו לראות בעיניים שלך...
שהמונחים שעות ביקור אינם חלים עליך.
אתה לא יודע על אובדן אמיתי...
כי זה קורה רק כשאתה אוהב משהו יותר ממה שאתה אוהב את עצמך.
אני בספק אם אי פעם העזת לאהוב מישהו כל כך.
אני מסתכל עליך, אני לא רואה אדם אינטליגנטי ובטוח בעצמו.
אני רואה ילד שחצן ומפוחד.
אבל אתה גאון, וויל. אף אחד לא מכחיש את זה.
אף אחד לא יכול להבין את העומק שלך.
אבל אתה מתיימר לדעת עלי הכל כי ראית ציור שלי.
קרעת לי את החיים המחורבנים.
אתה יתום, נכון?
אתה חושב שהייתי יודע דבר ראשון על כמה החיים שלך היו קשים...
איך אתה מרגיש, מי אתה...
כי קראתי את אוליבר טוויסט?
זה מקפל אותך?
אישית, לא אכפת לי מכל זה.
כי אתה יודע מה? אני לא יכול ללמוד ממך שום דבר שאני לא יכול לקרוא באיזה ספר מזוין.
אלא אם כן אתה רוצה לדבר עליך, מי אתה.
ואז אני מוקסם. אני בפנים.
אבל אתה לא רוצה לעשות את זה, נכון, ספורט?
אתה מפחד ממה שאתה עלול להגיד.
המהלך שלך, ציף.
שלום? שלום?
שלום?
פרופסור ולנטי, אתה מתקשר אליי שוב?
מְשׁוּנֶה.
אה. אוי אלוהים.
- אלוהים, למי קראת? - אף אחד. שכחתי את המספר.
אתה מפגר לעזאזל? יצאת עד הסוף לשם בגשם, ולא הבאת את המספר?
לא, זה היה מספר 900 של אמך. פשוט נגמרו לי המגורים.
למה שלא נרד מאמהות? הרגע ירדתי משלך.
זה די מצחיק, מורגן. זה ניקל מזוין, כלבה!
תמשיך להתנגד לי, תראה מה קורה. בסדר, אז, מורגן.
- שימו לב מה קורה. - בסדר, אם כן, מורגן! - שימו לב מה קורה.
מה אתה הולך לעשות לי לעזאזל? תמשיך לזיין איתי.
אסור לעשן.
מה זאת אומרת, הוא לא דיבר? היית שם שעה.
הוא פשוט ישב שם וספר את השניות עד שהפגישה הסתיימה.
- זה די מרשים, למעשה. - למה שהוא יעשה את זה?
כדי להוכיח לי הוא לא צריך לדבר איתי אם הוא לא רוצה.
מה זה? איזושהי תחרות בהייה בין שני ילדים מהשכונה הישנה?
כן, זה כן, ואני לא יכול לדבר קודם.
אנחנו מכירים את התיאוריה שלך, אלכסנדר, אבל הילד מצא תמונה גיאומטרית פשוטה.
- מבנה עץ לא יעבוד. תראה עכשיו. הוא מצטרף לשני הקודקודים.
אבל אני יכול לעשות את הסכום. ובכן, ככה אתה מקבץ את המונחים, אלכסנדר.
אבל, גרי, אם נעשה את כל העניין כך, אז...
היי, תראה, תראה.
רשמתי את זה. זה יותר פשוט ככה.
לפעמים יש לאנשים מזל.
אתה איש מבריק.
אתה יודע, הייתי במטוס הזה פעם.
ואני יושב שם, ו...
הקפטן עולה, הוא עושה את כל שלו, אתה יודע, אנחנו נשוט בגובה 35,000 רגל.
אבל אז הוא מניח את המיקרופון, הוא שוכח לכבות אותו.
וכך הוא פונה אל טייס המשנה. הוא כמו, אתה יודע...
כל מה שאני יכול להשתמש בו עכשיו זה מציצה מזוינת וכוס קפה.
אז הדיילת, לעזאזל, מתפוצצת מחלקו האחורי של המטוס כדי לומר לו שהמיקרופון עדיין דולק.
הקנייה הזו בחלק האחורי של המטוס היא כמו, היי, מותק, אל תשכח את הקפה.
היית פעם על מטוס?
לא, אבל זו בדיחה מזוינת. זה עובד טוב יותר אם אספר את זה בגוף ראשון.
כן זה כן.
השכיבו אותי, אתה יודע.
בֶּאֱמֶת? כל הכבוד לך.
- בגדול. בגדול. - בגדול, הא?
כֵּן. יצאתי לדייט בשבוע שעבר.
- איך הלך? - זה היה טוב.
אתה יוצא שוב? אני לא יודע.
- למה לא? - לא התקשרתי אליה.
- אלוהים, אתה חובבן. אני יודע מה אני עושה. - באמת?
כֵּן. אל תדאג לי. אני יודע מה אני עושה.
כן, אבל הבחורה הזו היא כמו, אתה יודע, יפה.
היא חכמה. היא כיפית. היא שונה מרוב הבנות שהייתי איתן.
אז תתקשר אליה, רומיאו.
למה? אז אני יכול להבין שהיא לא כל כך חכמה?
שהיא לעזאזל משעממת? אתה יודע, אני מתכוון, אתה לא...
הבחורה הזאת היא כמו לעזאזל מושלמת עכשיו. אני לא רוצה להרוס את זה.
אולי אתה מושלם עכשיו. אולי אתה לא רוצה להרוס את זה.
אבל אני חושב שזו פילוסופיית על, וויל.
כך תוכל לעבור את כל חייך מבלי שתצטרך להכיר אף אחד באמת.
אשתי נהגה להפליץ כשהיא הייתה עצבנית.
היו לה כל מיני אידיוסינקרטיות נפלאות.
אתה יודע, היא נהגה להפליץ בשנתה.
סליחה ששיתפתי את זה איתך.
ולילה אחד זה היה כל כך חזק, שזה העיר את הכלב.
היא התעוררה והלכה כמו, זה היית אתה?
אמרתי, כן. לא היה לי לב לספר לה. אוי אלוהים.
- היא העירה את עצמה? - כן.
הו, ישו. אה, אבל, וויל, היא מתה שנתיים וזה החרא שאני זוכר.
זה חומר נפלא, אתה יודע? דברים קטנים כאלה.
כן, אבל אלה הדברים שאני הכי מתגעגע אליהם.
המוזרויות הקטנות שרק אני ידעתי עליהן.
זה מה שהפך אותה לאשתי.
ילד, וגם היא הייתה עליי את הסחורה. היא הכירה את כל הפקאדילו הקטנים שלי.
אנשים קוראים לדברים האלה חוסר שלמות, אבל הם לא.
הו, זה הדברים הטובים.
ואז אנחנו יכולים לבחור את מי נכניס לעולמות הקטנים המוזרים שלנו.
אתה לא מושלם, ספורט.
ותן לי לחסוך לך את המתח.
הבחורה הזו שפגשת, גם היא לא מושלמת.
אבל השאלה היא אם אתם מושלמים אחד לשני או לא.
זה כל העסקה. על זה מדובר באינטימיות.
עכשיו, אתה יכול לדעת הכל בעולם, ספורט...
אבל הדרך היחידה שאתה מגלה את זה היא על ידי ניסיון.
אתה בוודאי לא תלמד ממזיין זקן כמוני.
גם אם הייתי יודע, לא הייתי מספר לעצבנית כמוך.
כן למה לא? אמרת לי כל דבר מזוין אחר. ישו.
אתה לעזאזל מדבר יותר מכל כווץ שראיתי בחיים שלי.
אני מלמד את החרא. לא אמרתי שאני יודע איך לעשות את זה.
כֵּן.
חשבת פעם על להתחתן מחדש? אשתי מתה.
- מכאן המילה נישאה בשנית. - היא מתה!
כֵּן. ובכן, אני חושב שזו פילוסופיית על, שון.
כלומר, ככה אתה באמת יכול לעבור את שארית חייך...
בלי להכיר אף אחד באמת.
הזמן עבר.
החזק אותו פתוח.
- בסדר. - תודה.
אני שמח איתך
אני יודע שאני עומד לאהוב אותך
כן, כן, כן אתה מכיר אותו
אוי, אלוהים, גרמת לי...
ז מינור שביעי. העצוב מכל האקורדים.
- שלום. - היי.
- איפה היית? - אני מצטער. הייתי כמו...
הייתי ממש עסוק, ו... אבל, אממ...
גם אני. כֵּן.
אני... חשבתי שתתקשר.
כֵּן. אממ...
אני מתכוון, היה לנו ממש טוב. - גם לי היה ממש טוב.
כלומר, אני פשוט... אני...
אני מצטער, אתה יודע. אני, פוצצתי את זה.
לא לא. כלומר, אתה יודע, זה בסדר.
כֵּן. אה, אז הייתי, תהיתי אם, אה, אם, אתה יודע, תתן לי עוד פצח בעניין.
אתה יודע, תן לי להוציא אותך שוב. הו, אני לא יכול.
- בסדר. - אוי לא. אני לא...
לא התכוונתי שאני לא יכול, כמו פעם. אני פשוט לא יכול כרגע.
אני חייב להקצות את ספקטרום הפרוטונים עבור אבוגמין.
כל זה נשמע ממש ממש מעניין.
זה בעצם משעמם להפליא.
בסדר, אממ... אבל, אממ, אולי בפעם אחרת.
- כמו, מחר? אממ, כן, בסדר.
- בסדר. - בסדר.
- ביי. - ביי.
- מה אתה עושה פה? - לא יכולתי לחכות למחר.
- מאיפה לעזאזל השגת את זה? הייתי צריך לשכב עם מישהו מהכיתה שלך.
אה, אני מקווה שזה היה מישהו עם הסנדלים הפתוחים והריח הרע באמת.
- קדימה, בוא נלך להשתעשע. לא, אני... אני חייב ללמוד את זה.
ובכן, אתה לא הולך לניתוח שלו מחר, נכון?
- לא - בוא נלך.
אלוהים אדירים. הכלב שלי מנצח!
קדימה, מיסטי!
קדימה, רוץ! תסתכל על זה! בחייך!
תראה, הנה הוא הולך. מיסטי, רוץ! בחייך!
ומיסטי עפה במורד המסלול. - ניצחנו.
ניצחתי לגמרי!
- אז גדלת כאן בסביבה? - לא רחוק. דרום בוסטון.
עדיין זוהר מהזכייה שלי. - כן אני יודע. תסתכל על עצמך.
אתה כל כך שמח.
- איך זה היה אז? זה היה, אתה יודע, נורמלי אני מניח. שום דבר מיוחד.
יש לך הרבה אחים ואחיות?
- האם יש לי הרבה אחים ואחיות? - זה מה שאמרתי.
ובכן, אירי קתולי, מה אתה חושב?
ימין. זה נכון.
- כמה? אתה לא תאמין לי אם אספר לך.
- למה? תמשיך. מה? חָמֵשׁ? - לא.
שבע? שמונה? כמה?
- יש לי 12 אחים גדולים. - אין לך 12 אחים.
אני נשבע באלוהים, אני נשבע באלוהים. יש לי מזל 13 כאן.
אתה יודע את כל השמות שלהם?
- האם אני... כן, הם האחים שלי. - איך קוראים להם?
מארקי, ריקי, דני, טרי, מייקי, דייבי, טימי, טומי, גואי, רובי, גוני ובריאן.
חזור שנית.
מארקי, ריקי, דני, טרי, מייקי, דייבי, טימי, טומי, גואי, רובי, גוני ובריאן.
- ווילי. - ווילי?
- כן. - וויל.
וואו! אתה עדיין רואה את כולם?
כן, ובכן, כולם גרים בסאותי. אני, אני חי עם שלושה מהם עכשיו.
- הו כן? - כן.
- ובכן, הייתי רוצה לפגוש אותם. כן, אנחנו נעשה את זה.
אה, אתה יודע, קראתי את הספר שלך אתמול בלילה.
אה, אז אתה האחד.
האם אתה עדיין מייעץ לוותיקים?
- לא, אני לא. - למה לא?
ובכן, ויתרתי על זה כשאשתי חלתה.
אי פעם תוהה איך החיים שלך היו נראים אם אתה, אה...
אם מעולם לא פגשת את אשתך?
- מה, תוהה אם עדיף לי בלעדיה? - לא לא לא.
- אני לא אומר כמו יותר טוב. לא התכוונתי לזה ככה. - לא, זה בסדר.
זו שאלה חשובה.
כי יהיו לך זמנים רעים, אבל זה תמיד יעיר אותך...
לדברים הטובים שלא שמת לב אליהם.
ואתה לא מתחרט שפגשת את אשתך?
למה? בגלל הכאב שאני מרגיש עכשיו?
הו, יש לי חרטות, וויל, אבל אני לא מתחרט על יום אחד שביליתי איתה.
אז מתי ידעת, כאילו, שהיא האחת בשבילך?
21 באוקטובר 1975.
ישוע המשיח, אתה מכיר את היום המזוין?
אה, כן, כי זה היה המשחק השישי של הוורלד סרייס, המשחק הכי גדול בתולדות הרד סוקס.
כן בטח.
החברים שלי ואני, אתה יודע, ישנו בחוץ על המדרכה כל הלילה כדי להשיג כרטיסים.
- יש לך כרטיסים? - כן. ביום המשחק ישבתי בבר...
מחכה שהמשחק יתחיל, ובצעידה הבחורה הזו.
אבל זה היה משחק מדהים. אתה יודע, תחתית ה-8, קארבו קושר את זה.
זה היה 6-6. זה הגיע ל-12.
תחתית ה-12, במדרגה קרלטון פיסק, פאדג הזקן. מדרגות עד הצלחת.
אתה יודע, יש לו עמדה מוזרה כזו. - כן כן.
ואז, בום! הוא שעון את זה, אתה יודע. גָבוֹהַ!
תעוף כדור במורד קו השדה השמאלי!
35,000 אנשים על הרגליים צועקים בנשף.
אבל זה כלום, כי פיסק, הוא מנופף בנשף כמו מטורף.
- אתה יודע, תתגבר! תתגבר! כן, ראיתי את זה. ימין. ימין.
להתגבר! ואז זה פוגע בעמוד העבירה.
ובכן, הוא מתחרפן, ו-35,000 מעריצים, אתה יודע, הם מסתערים על המגרש. אתה יודע?
כן, והוא מוציא אנשים מהדרך. - והוא הולך, הולך, תיזהר!
צא מהדרך! צא מהדרך!
אני לא מאמין שהיו לך כרטיסים למשחק המזוין הזה! מיהרת לשטח?
לא, לא מיהרתי לתחום המזוין. לא הייתי שם.
- מה? לא, הייתי בבר ושתיתי משקה עם אשתי לעתיד.
- פספסת את ההום ראן של פאדג פיסק? - הו כן.
לשתות משקה מזוין עם איזו גברת שמעולם לא פגשת?
כן, אבל היית צריך לראות אותה. היא הייתה מהממת.
- לא אכפת לי אם לעזאזל... - הו, לא, לא, היא האירה את החדר.
- לא אכפת לי אם הלן מטרויה תיכנס לחדר! זה המשחק השישי! הו, הלן מטרויה.
אלוהים אדירים. ומי החברים המזוינים האלה שלך? נתנו לך לברוח מזה?
הו, הם היו חייבים. - מה זאת אומרת, היה להם? W- מה אמרת להם?
פשוט החלקתי את הכרטיס שלי על פני השולחן ואמרתי...
סליחה, חברה. אני חייב לראות לגבי בחורה.
אני חייב ללכת לראות על בחורה? כן, זה מה שאמרת?
- היית צריך ל. - והם נתנו לך לברוח מזה?
הו כן. הם ראו בעיניי שהתכוונתי לזה.
אתה צוחק עליי? לא, אני לא צוחק עליך, וויל.
זו הסיבה שאני לא מדבר כרגע על איזו בחורה שראיתי בבר לפני 20 שנה...
ואיך תמיד הצטערתי שלא הלכתי ודיברתי איתה.
אני לא מתחרט על 18 השנים שהייתי נשוי לננסי.
אני לא מתחרט על שש השנים שנאלצתי לוותר על הייעוץ כשהיא חלתה.
ואני לא מתחרט על השנים האחרונות שבהן היא חלתה ממש.
ואני בטוח לא מתחרט על שפספסתי משחק ארור.
זו חרטה.
וואו!
אבל היה נחמד לתפוס את המשחק הזה.
לא ידעתי שפדג עומד להכות הביתה.
אתה יודע, אני מאוד מאוד שימושי במגרש. אני גבוה במיוחד.
אתה לא כזה גבוה. אני טבלה.
האם אי פעם אשחק ב-NBA?
זה בהחלט כך. אמף.
למה אנחנו תמיד נשארים כאן?
כי זה יותר נחמד מהמקום שלי.
כן, אבל מעולם לא ראיתי את המקום שלך.
אני יודע.
מתי אני אפגוש את החברים שלך ואת האחים שלך?
אה. ובכן, הם לא באמת מגיעים לכאן כל כך הרבה.
ובכן, אני חושב שאוכל להגיע לדרום בוסטון.
זה סוג של טיול רגלי.
זה אני שאתה מסתיר מהם או להיפך?
- בסדר, אנחנו נלך. - מתי?
אני לא יודע. נלך מתישהו בשבוע הבא.
מה אם אגיד שלא אשכב איתך שוב עד שתאפשר לי לפגוש את החברים שלך?
הייתי אומר שזה, בערך, 4:30 בבוקר. הם כנראה ערים.
אלוהים אדירים. גברים הם חסרי בושה.
אם אתה לא חושב עם הווינר שלך, אז אתה פועל ישירות בשמו.
אתה מהמר. ובשם הווינר שלי, אני יכול לקבל כמו תשלום מראש?
אני לא יודע. בוא נשאל.
- Outlook לא נראה טוב. - מה?
תזדיין... היי, צאק. אין שום דבר. חזור לישון.
אאוטלוק לא... זה אותו דבר שאמר לך שאתה הולך לשחק ב-NBA, אני חושב שאני בפנים.
ובכן, בדיוק, אז תיזהר. כדאי שתתחיל לקנות כרטיסים לעונה.
אני- אני מתכנן. אני גבוה. אני אוהב ללבוש מכנסיים קצרים.
וו, וו. דאנק, דאנק.
אתה לא כזה גבוה. - אני כן.
אולי אני בסך הכל בקשר לשלוש נקודות.
אני כולי על הום ריצות.
תפסיק לערבב את המטאפורות הספורטיביות שלך.
לשדון יש את הזין שלו בתחת של הקוף.
ומורגן נכנס בריצה, הולך, לא אכפת לי. לא אכפת לי...
וויל, אני לא מאמין שהבאת את סקיילר לכאן כשכולנו מופצצים ושותים.
אני יודע, מורגן. זה דבר נדיר שכולנו נשתה.
אתה יודע, דודי מרטי שותה. אתה יודע. הוא ילך על מכופף במשך שישה, שמונה חודשים.
אי פעם סיפרתי לך מה קרה לו כשהוא נסע לשם והוא נעצר?
אמרתי לכם, נכון? מרטי, מרטי, כן.
תן לי לספר לך על... תן לי לספר לך מה קרה לדוד שלי מרטי...
כי אתה צריך לדעת את זה.
הוא תמיד מספר סיפורים. בכל פעם שאנחנו מגיעים לכאן, יש לו סיפור אחר.
אבל כולנו שמענו את זה. קדימה, רק תגיד את זה בכל זאת. לך על זה.
אני אמשיך. תודה רבה. מניח שיש לי את הרצפה עכשיו.
אה, כן, דודי מרטי נוסע הביתה, נכון?
הופצץ מהעץ שלו, נכון? הרגע נקרש מהדלעת שלו. פשוט הרוס!
השוטר הממלכתי הזה, אה, רואה אותו ומושך אותו.
אז דודי דפוק, בעצם. הוציא אותו מהמכונית וניסיתי לגרום לו ללכת על הקו.
הוא יוצא מהמכונית, אתה יודע, מקיא והבחור סטטי די בטוח שהוא חורג מהמגבלה החוקית.
אז הוא עומד לזרוק עליו את האזיקים ולהכניס אותו לכלא.
פתאום, 50 מטר במורד הכביש יש בום מזוין ענק, נכון?
אז סטטי ממש נבהל, והוא מסתובב... - הוא נורה?
- לא לא. - ככה ככה...
- שמעתם את הסיפור הזה בעבר. כן, מורגן, תפסיק עם זה. תפסיק עם זה.
מכונית של בחור אחר פגעה בעץ. בסדר? הייתה תאונה.
- בכל מקרה... שתוק לעזאזל! - איך הוא יכול היה לשמוע את תאונת הדרכים השנייה אם היא לא הייתה ממש מאחוריו?
אני אשבור לך את הצוואר. אתה משגע אותו, מורגן. - שתוק! בסדר, שתוק.
- מצטער. הוא סיפר לך את הסיפור פעם אחת קודם. לך על זה.
אז הוא אומר לדודי, תישאר כאן. אל תזוז.
אז סטטי רץ במורד הכביש כדי להתמודד עם התאונה השנייה.
אחרי כמה דקות של פשוט שכב בתוך השתן והקיא שלו...
דודי סנט מתחיל לתהות מה הוא עושה שם.
קם, נכנס לרכב שלו ופשוט נוסע הביתה.
ובכן, למחרת בבוקר, דודי פשוט התעלף...
והוא שומע את הדפיקה הזאת בדלת.
אז הוא יורד למטה, לעזאזל פותח את הדלת. מה?
השוטר של המדינה הוא שעצר אותו.
סטטי אומרת, לעזאזל אתה מתכוון, מה? אתה יודע מה.
משכתי אותך אתמול בלילה זה מה, ואתה לעזאזל המריאה.
הוא כמו, מתערב שאתה לא ראיתי אותך לפני כן בחיים שלי.
הייתי בבית כל הלילה עם הילדים שלי. אני לא יודע מי אתה לעזאזל.
הוא אמר, אתה יודע מי אני. תן לי להיכנס למוסך שלך.
דודי אומר, מה? הוא אמר, שמעת אותי. תן לי להיכנס למוסך שלך.
דודי אומר, בסדר, בסדר. לוקח אותו למוסך, פותח את הדלת.
ויש... סיירת המשטרה של הסטטי נמצאת במוסך של דודי.
הוא היה כל כך מזוין... הוא היה כל כך דפוק, שהוא נסע במכונית הלא נכונה הביתה.
והחלק הכי טוב בזה הוא השוטר המזוין של המדינה...
היה כל כך נבוך שהוא לא עשה כלום...
כי הוא הסתובב כל הלילה בשבל של דודי וחיפש את הבית.
בסדר, צאק, מה לעזאזל הפואנטה של הסיפור שלך?
ובכן, הוא הולך. זו הנקודה.
- בסדר. ובכן, שאלה. האם אתה... - קדימה, תפסיק.
אני מנסה להבהיר משהו, כנראה כי אתה נבוך מכדי לשאול...
כי אתה יודע שזה לא הגיוני.
זה הגיוני אם תקשיב לסיפור ותפסיק לשאול שאלות.
מורגן, בוא נראה אם אתה יכול להשיג את זה. יש לי סיפור קטן בשבילך.
בסדר. יש זוג זקן במיטה. מרי ופדי.
והם מתעוררים בבוקר יום השנה ה-50 שלהם.
ומרי מביטה ומביטה בפאדי בהערצה.
היא כאילו, אוי, אלוהים, פאדי. אתה בחור כל כך יפה. אני אוהב אותך.
אני רוצה לתת לך מתנה קטנה.
כל מה שהלב הקטן שלך חפץ בו, אני אתן לך אותו.
מה תרצה?
פאדי אומר, אה, וואי, מרי. זו הצעה מתוקה מאוד.
עכשיו, בעוד 50 שנה, יש דבר אחד שהיה חסר...
ואני רוצה שתיתן לי מציצה.
הייתי רוצה בשביל זה. ומרי כמו, בסדר.
היא מוציאה את שיניה, שמה אותן בכוס, והיא נותנת לו מציצה.
ואחר כך, פאדי אומר, כן, בחיי, עכשיו זה מה שהיה חסר לי.
זה היה הדבר הכי יפה ומרעיד אדמה אי פעם!
יפה, מרי! אני אוהב אותך!
יש משהו שאני יכול לעשות בשבילך?
ומרי מסתכלת עליו והיא אומרת, תן לנו נשיקה.
- הו! - אלוהים אדירים!
- זה מטונף. - לא כזה מטונף. שמעתי יותר מטונף.
תרד ממני! זה המזוין הזה...
- בסדר, נתראה מאוחר יותר. - בסדר. קח את זה בקלות, ביל.
אז, סקיילר, תודה שבאת.
שינה את דעתי על אנשי הרווארד.
אה, ובכן, אתה לא רוצה לזרז את השיפוט על זה כי, אתה יודע, הם לא כולם כמוני.
אה, טוב, אני בטוח. אבל היה נחמד לפגוש אותך.
- קחי את זה בקלות. אה, בסדר.
- לאט לאט להתרחק. - אוי בחייך. היי. אָח.
אני לא יודע מה אתה עושה, אחי. אתה נותן לנו טרמפ.
- איך לעזאזל אני נראה לך? קדימה, צאק.
אחרת את הולכת, כלבה. האם אני לוקח את המכונית.
בסדר. תודה, צאק. אני מעריך את זה.
חכה חכה. אני לא יודע על מה אתה רציני.
אתה מוריד אותי קודם.
אחי, זה ממש לא מהדרך. - אה בסדר.
- זה ממש רחוק. רק בגלל שאתה צריך לישון בארמון חדר אחד שלך הלילה...
אל תתחיל לחשוב שאתה רע. - בסדר, קדימה.
היי, חכה רגע. אמרת שאנחנו הולכים לראות את המקום שלך.
לא, לא הלילה. הו, לא, לא הלילה. לא בשום לילה אחר, חביבי.
הוא יודע ברגע שאתה רואה את החור החרא הקטן הזה, הוא נפל כמו הרגל רע.
אבל רציתי לפגוש את האחים שלך.
לא. אנחנו נעשה את זה בפעם אחרת.
בסדר.
צריך להם מפתחות.
הדיילת שומעת את זה והולכת גוררת את התחת במעבר.
ואני צועק, אל תשכח את הקפה.
לא חרא! לא אמרת את זה.
למען השם, מרטי, זו בדיחה. - כן.
אני מכיר מישהו שזה באמת קרה לו, מרטי. - בדיחה?
גרי. מתקשים למצוא את המקום? - היי. לא, לקחתי מונית.
טימי, זה גרי. הלכנו יחד לקולג.
- איך הולך? נעים להכיר אותך. שמחתי להכיר אותך.
אני יכול להביא לך בירה? אה, לא, רק פרייר.
זה צרפתית עבור קלאב סודה.
- הא. קלאב סודה, כן. - כן. גם כמה כריכים.
- בטוח. שים את זה בכרטיסייה שלי.
מתכננת פעם לשלם את הכרטיסייה שלך?
כן, ציף. השגתי את כרטיס הלוטו הזוכה ממש כאן.
- מה הקופה? - 12 מיליון דולר.
אני לא חושב שזה יכסה את זה. כן, אבל זה יכסה את ניתוח החלפת המין שלך.
- אגוזים? - לא תודה.
אז, רצית לדבר על וויל.
- ובכן, נראה שזה הולך טוב. - אני חושב כך.
דיברת איתו בכלל על עתידו?
לא, עוד לא נכנסנו לזה. אנחנו עדיין מתעלמים מהעבר.
טוב, אולי כדאי. הטלפון שלי מצלצל עם הצעות עבודה.
- איזה סוג? - ובכן, מתמטיקה מתקדמת, צוותי חשיבה.
מסוג המקומות שבהם נותנים דרור למוח כמו של ווילי.
זהו, זה נהדר שיש הצעות...
אבל אני, אני לא באמת חושב שהוא מוכן לזה.
אני לא בטוח שאתה מבין, שון.
- נו, מה אני לא מבין? הנה, חברה.
תודה, טים. - כן תודה לך.
רק כדי שלא יהיו לך אצבעות דביקות, הא?
טים, אתה יכול לעזור לנו? אנחנו מנסים ליישב הימור.
או - או.
שמעת פעם על גונאס סאלק? - בטוח. נרפא פוליו.
שמעת פעם על אלברט איינשטיין? - היי.
מה עם גרלד למבו? שמעת עליו פעם?
- לא - תודה לך, טים.
- אז מי זכה בהימור? - אני עשיתי.
זה לא קשור אליי, שון. אני...
אני כלום לעומת הצעיר הזה.
שמעת פעם על גרלד למבו?
בשנת 1905 היו מאות פרופסורים בעלי שם...
לחקר היקום שלהם, אבל זה היה...
זה היה פקיד פטנטים שוויצרי בן 26...
עושה פיזיקה בזמנו הפנוי ששינה את העולם.
אתה יכול לדמיין אם איינשטיין היה מוותר על זה...
רק להשתכר עם החברים שלו בוינה כל ערב?
כולנו היינו מאבדים משהו. טים לעולם לא היה שומע עליו.
- די דרמטי, גרי. לא, זה לא, שון.
לילד הזה יש את המתנה הזו.
הוא פשוט לא קיבל את הכיוון, אבל אנחנו יכולים לתת לו את זה.
היי, גרי, בשנות ה-60...
היה בחור צעיר בוגר אוניברסיטת מישיגן.
עשה עבודה מבריקה במתמטיקה.
באופן ספציפי, פונקציות הרמוניות מוגבלות.
אחר כך המשיך לברקלי. הוא היה עוזר פרופסור.
הראה פוטנציאל מדהים. אחר כך הוא עבר למונטנה והוא הכחיד את התחרות.
כן, אז מי הוא היה? - טד קצינסקי.
לא שמעתי עליו.
היי, טימי! - יו!
מי זה טד קצינסקי? - לא מחבל.
בדיוק על זה אני מדבר. אנחנו חייבים לתת לילד הזה כיוון.
הוא יכול לתרום לעולם, ואנחנו יכולים לעזור לו לעשות את זה.
- כיוון זה דבר אחד. מניפולציה היא אחרת, בסדר? - שון!
- אנחנו חייבים לתת לו למצוא... - שון, אני לא יושב בבית כל ערב ומסובב את השפם...
ולבקע תוכנית להרוס את חייו של הילד הזה.
עסקתי במתמטיקה מתקדמת כשהייתי, כשהייתי בן 18...
ועדיין לקח לי יותר מ-20 שנה לעשות משהו שראוי למדליית פילד.
ובכן, אולי הוא לא רוצה את מה שאתה רוצה.
יש יותר בחיים מאשר מדליה מזוינת של פילד.
זה חשוב מדי, שון, וזה מעל יריבות אישית.
חכה דקה. חכה רגע, גרי. בוא נדבר על הילד.
למה שלא ניתן לו זמן להבין מה הוא רוצה?
זו תיאוריה נפלאה, שון. זה עשה לך פלאים, לא?
כן, זה קרה, זדון מזוין יהיר.
טוב אני מצטער. אני מצטער שהגעתי לכאן היום.
באתי לכאן מתוך נימוס. אני- רציתי לעדכן אותך.
הו, נחמד להיות בעניינים.
הילד בפגישה עכשיו, קבעתי לו במקניל.
ובכן, וויל, אה, אני לא בדיוק בטוח למה אתה מתכוון.
כבר הצענו לך משרה.
אף אחד בעיר הזו לא עובד בלי שומר, חברה.
אתה חושב שאתה יכול למצוא מישהו שכן, תן לי לומר לך, יש לך את ברכתי.
אבל אני חושב שכולנו יודעים שהאדם הזה לא ייצג אותך הכי טוב שאני יכול.
וויל, ההצעה שלנו היא 84,000 דולר בשנה פלוס...
Retainer Retainer.
אתה רוצה שנתן לך מזומן עכשיו?
וואו-הו-הו. לִנְהוֹג בִּזְהִירוּת. עכשיו, לא אמרתי את זה.
לכאורה, המצב שלך, בשבילך...
ישתפר במקביל...
אם היו לי 200 דולר בכיס האחורי כרגע.
ובכן, אני לא חושב שאני יכול, אה, אה... לארי?
- יש לי 73 דולר. - אה, אתה מוכן לקחת צק?
תן לי לספר לך משהו. אתה חשוד.
כן אתה.
אני לא יודע מה המוניטין שלך בעיר הזאת...
אבל אחרי החרא שניסית למשוך היום, אתה יכול להתערב שאני אסתכל עליך.
עכשיו, כל עסק שיש לנו עד כה...
אתה יכול לדבר עם עורך הדין שלי.
יום טוב, רבותי. ועד שיבוא היום הזה...
שמור את האוזן שלך לאבן השחזה.
- איך הולך? - בסדר גמור.
כֵּן.
טוֹב.
- אתה רוצה עזרה? - לא.
- בחייך. תן לי הצצה קטנה, נלך לכלובי החבטות. - לא.
בעצם חשוב שאלמד את זה.
- זה ממש חשוב לי. בסדר? - בסדר. בסדר.
אז למה שלא נסתובב כאן כל היום? - כן, למה אנחנו לא?
בסדר, מר נוסי פרקר.
מכיוון שאתה מתכוון לשבור לי את הביצים...
תן לי לשאול אותך שאלה.
בסדר.
יש לך זיכרון צילומי?
אני לא יודע. אני רק די זוכר, אתה יודע?
כלומר, איך אתה זוכר את מספר הטלפון שלך? אתה יודע? אתה פשוט עושה.
- נו, למדת כימיה אורגנית? - קצת.
- אה, סתם בשביל הכיף? כן, לבעיטות.
כן, זה כל כך כיף ללמוד כימיה אורגנית.
אתה כועס?
איבדת את דעתך לגמרי? אף אחד לא לומד את זה בשביל הכיף.
זה לא הכרחי, במיוחד עבור מישהו כמוך.
- מישהו כמוני? - כן.
מישהו שמחלק את זמנם בצורה די שווה בין כלובי חבטות וסורגים.
כלומר, בקושי הייתי אומר שזה הכרחי.
אה.
אתה יודע, יש אנשים מאוד חכמים כאן בהרווארד.
ואפילו הם צריכים ללמוד, כי זה ממש קשה.
ובכל זאת, אתה עושה את זה כל כך בקלות.
אני לא מבין. אני, אני, אני לא מבין איך המוח שלך עובד.
- אתה מנגן בפסנתר? - אני רוצה לדבר על זה.
לא, אני מנסה להסביר לך את זה. האם אתה מנגן בפסנתר?
- כן, קצת. - בסדר. אז כשאתה, כשאתה מסתכל על פסנתר, אתה רואה את מוצרט.
אני רואה מקלות אכילה. - בסדר. ובכן, בטהובן, בסדר?
הוא הסתכל בפסנתר, וזה פשוט נראה לו הגיוני. הוא יכול היה פשוט לשחק.
- אז מה אתה אומר? אתה מנגן בפסנתר? - לא, לא ליקוק.
כלומר, אני מסתכל על פסנתר, אני רואה צרור מקשים, שלוש דוושות וקופסת עץ.
אבל בטהובן, מוצרט, הם ראו את זה, הם יכלו פשוט לנגן.
לא יכולתי לצייר לך תמונה. אני כנראה לא יכול להכות את הכדור מחוץ לפנווי.
ואני לא יכול לנגן בפסנתר.
אבל אתה יכול לעשות את עבודת ה-O-chem שלי תוך פחות משעה.
ימין. ובכן, אני מתכוון, כשזה הגיע לדברים כאלה...
תמיד יכולתי פשוט לשחק.
זה הכי טוב שאני יכול להסביר את זה.
- בוא הנה. אני חייב לספר לך משהו. - הא?
- אני חייב לספר לך משהו. - אה.
נו...
- זה לא הוגן. - מה לא הוגן? מה?
אני כאן כבר ארבע שנים...
ורק עכשיו מצאתי אותך.
ובכן, מצאת אותי.
האם אתה ער?
לא.
כן אתה כן.
וויל, בוא איתי לקליפורניה.
מה?
אני רוצה שתבוא איתי לקליפורניה.
אתה בטוח לגבי זה?
הו כן.
כן, אבל איך אתה יודע?
אני לא יודע. אני פשוט יודע.
כן, אבל ח-איך אתה יודע?
אני יודע כי אני מרגיש את זה.
- כי זה דבר רציני שאתה אומר. כלומר... אני, אני יודע.
אתה יכול להיות בקליפורניה בשבוע הבא, ואתה יודע...
אולי תגלה עליי משהו שאתה לא אוהב, ואתה יודע...
אולי היית רוצה שלא אמרת את זה, אבל אתה יודע שזה דבר כל כך רציני...
שאתה לא יכול לקחת את זה בחזרה, ועכשיו אני תקוע בקליפורניה...
עם מישהו שלא באמת רוצה להיות איתי, רק הלוואי שהיה לו טייק בחזרה.
מה? מהי החזרה?
אני לא רוצה החזר.
אני רק רוצה שתבוא איתי לקליפורניה.
ובכן, אני לא יכול לנסוע איתך לקליפורניה, אז...
- למה לא? - ובכן, אחד, כי אני, אני, קיבלתי כאן עבודה.
ושתיים, כי אני גר כאן.
תראה, אממ, אם אתה לא אוהב אותי, אתה צריך פשוט לספר לי כי...
אני לא אומר שאני לא אוהב אותך.
אז למה? למה לא תבוא? ממה אתה כל כך מפחד?
ממה אני כל כך מפחדת?
ובכן, ממה אתה לא מפחד?
אתה חי בעולם הקטן והבטוח הזה שבו אף אחד לא מאתגר אותך, ואתה מפחד לעשות שום דבר אחר.
כי זה אולי אומר שתצטרך לשנות. - אל תעשה, אל תספר לי על העולם שלי. אל תספר לי על העולם שלי.
אני מתכוון, אתה רק רוצה שהזירה הקטנה שלך תהיה עם הבחור מהצד השני של העיר.
אז אתה הולך לסטנפורד. אתה הולך להתחתן עם איזה זין עשיר...
את מי ההורים שלך יאשרו, ופשוט ישבו...
עם התינוקות האחרים של קרנות הנאמנות ותדברו על איך הלכתם לשפל גם פעם אחת.
למה אתה אומר את זה?
מה האובססיה שלך לכסף הזה?
אבי נפטר כשהייתי בן 13, ואני ירשתי את הכסף הזה.
אתה לא חושב שכל יום אני מתעורר, והלוואי שיכולתי להחזיר את זה.
שאני אחזיר את זה בשנייה...
אם זה אומר שאוכל להיות איתו עוד יום אחד, אבל אני לא יכול.
ואלה החיים שלי, ואני מתמודד איתם.
אז אל תשים עלי את החרא שלך כשאתה זה שמפחד.
אני מפחד? WW-ממה אני מפחד? אז ממה לעזאזל אני מפחד?
אתה מפחד ממני. אתה מפחד שאני לא אוהב אותך בחזרה.
ואתה יודע מה? גם אני חושש!
אבל לעזאזל, אני רוצה לנסות. ולפחות אני כנה איתך.
- אני לא כנה איתך? - לא. מה עם 12 האחים שלך?
בסדר.
לא, אתה לא הולך. אתה לא עוזב.
מה אתה רוצה לדעת? מה? שאין לי 12 אחים?
- שאני יתומה מזוינת? לא, אתה לא רוצה לשמוע את זה. - לא ידעתי את זה. לא ידעתי את זה.
לא, אתה לא רוצה לשמוע את זה. אתה לא רוצה לשמוע שכיבו לי סיגריות מזוינות כשהייתי ילד קטן.
מותק, לא ידעתי את זה. זה לא ניתוח מזוין.
שהזונה דקר אותי. אתה לא רוצה לשמוע את החרא הזה, סקיילר!
אני כן רוצה לשמוע את זה. אל תגיד לי שאתה רוצה לשמוע את החרא הזה!
אני רוצה לשמוע את זה כי אני רוצה לעזור לך, כי אני רוצה להיות איתך. - תעזור לי? מה לעזאזל!
מה יש לי, שלט מזוין על הגב שלי שאומר, הציל אותי?
לא. אני נראה כאילו אני צריך את זה?
- לא! אלוהים, אני רק רוצה להיות איתך כי אני אוהב אותך. - אל תעשה לי שטויות. אל תעשה לי שטויות.
אל תעשה לי שטויות! - אני אוהב אותך. אני אוהב אותך.
אני אוהב אותך.
אני רוצה לשמוע אותך אומר שאתה לא אוהב אותי.
כי אם אתה אומר את זה...
אז אני לא אתקשר אליך...
ואני לא אהיה בחייך.
אני לא אוהב אותך.
אתה לא...
רוב האנשים אף פעם לא יכולים לראות כמה מבריקים הם יכולים להיות.
הם לא מוצאים מורים שמאמינים בהם.
הם משתכנעים שהם טיפשים.
אני מקווה שאתה מעריך את מה שהוא עושה...
כי ראיתי כמה הוא נהנה לעבוד איתך...
לא נגדך.
שלום, וויל.
טום, אתה יכול להביא לנו קפה?
בטוח.
עכשיו, בוא נראה.
טוֹב. זה נכון.
אני רואה שהשתמשת כאן במקלורין.
כן, אני לא יודע איך אתה קורא לזה, אבל...
זה לא יכול להיות נכון.
זה יהיה מאוד מביך.
האם שקלת פעם... - אני די בטוח שזה נכון.
היי, תראה, אנחנו יכולים לעשות את זה במשרד של שון מעתה ואילך?
כי אני, אני צריך לדחות את העבודה כדי לבוא לכאן והנסיעה הורגת אותי.
כן בטח.
- אבל חשבת על האפשרות... - זה נכון.
זה נכון. פשוט קח את זה איתך הביתה.
מה קרה בפגישת מקניל?
לא יכולתי ללכת. היה לי דייט. אז, אה, אז שלחתי את המשא ומתן הראשי שלי.
בזמן שלך אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה, וויל.
אבל כשקבעתי פגישה עם, עם השותפים שלי...
ואתה לא מופיע, זה משקף אותי בצורה גרועה.
- טוב, אז אל תקבע עוד פגישות. - ובכן, אני לא.
אני אבטל אותם.
אני אתן לך עבודה בעצמי. אני, רק רציתי שתראה מה יש שם בחוץ.
תראה, אולי אני לא רוצה לבזבז את שארית חיי המזוין בלשבת ולהסביר לאנשים שטויות.
אני חושב שאתה יכול להראות לי קצת הערכה.
קצת הערכה? אתה יודע כמה זה קל לי?
יש לך מושג כמה זה קל? זו בדיחה מזוינת.
ואני מצטער שאתה לא יכול לעשות את זה. אני באמת.
כי לא אצטרך לעזאזל לשבת כאן ולראות אותך מפשפש...
ולזיין את זה.
אז יהיה לך יותר זמן לשבת ולהשתכר במקום, לא?
אתה צודק. זה כנראה בזבוז מוחלט של הזמן שלי.
כן, אתה צודק, וויל.
אני לא יכול לעשות את ההוכחה הזו.
אבל אתה יכול. וכשזה מגיע לזה, זה רק על...
זה רק קומץ אנשים בעולם שיכולים להבדיל בינך לביני.
אבל אני אחד מהם. - מצטער.
כן, גם אני.
רוב הימים הלוואי שלא פגשתי אותך...
כי אז יכולתי לישון בלילה.
ואני לא, לא הייתי צריך להסתובב עם הידע...
שהיה מישהו כמוך בחוץ.
אני- לא הייתי צריך לראות אותך זורק את הכל.
ביל, תחזיק מעמד.
האם שמעת את זה?
מורגן!
אם אתה שוב צופה בפורנו בחדר של אמא שלי...
אני אתן לך מכות מזוין.
מה קורה חברים?
מורגן, אחי, למה שלא תסתובב בבית המזוין שלך, אחי?
זה מלוכלך לעזאזל. - אין לי מכשיר וידיאו בבית שלי.
- אתה צוחק. - בחייך. לא בכפפה שלי.
לא עשיתי, לא השתמשתי בכפפה.
זו כפפת הליגה הקטנה שלי.
מה אתה רוצה שאעשה?
כלומר, מה קורה איתך?
תגבש כפפת בייסבול?
אני לא. אני לא. פשוט השתמשתי בו לניקוי.
אתה מוכן להפסיק להתעסק בחדר של אמא שלי, בבקשה?
- האם יש עוד מכשיר וידיאו בבית? זה פשוט עצוב, אחי.
אז למה אתה חושב שאני צריך לעבוד עבור הסוכנות לביטחון לאומי?
ובכן, היית עובד על קצה החוד.
הייתם נחשפים לסוג הטכנולוגיה שלא תראו בשום מקום אחר...
כי סיווגנו את זה.
תורת מיתרי העל, מתמטיקה כאוס, אלגוריתמים מתקדמים.
שבירת קוד.
ובכן, זה היבט אחד של מה שאנחנו עושים.
אוי בחייך. כלומר, זה מה שאתה עושה.
אתם מטפלים ב-80% מעומס העבודה של המודיעין.
אתה פי שבעה מה-CIA
אנחנו לא אוהבים להתפאר בזה, וויל.
אבל אתה ממש צודק.
אז, איך שאני רואה את זה, השאלה היא לא...
למה כדאי לך לעבוד עבור ה-NSA?
השאלה היא: למה אתה לא צריך?
למה שלא אעבוד עבור ה-NSA?
זה קשה, אבל אני אנסה.
תגיד שאני עובד ב-NSA ומישהו שם קוד על השולחן שלי.
משהו שאף אחד אחר לא יכול לשבור.
אולי אני יורה בו, ואולי אשבור אותו.
ואני ממש מרוצה מעצמי כי עשיתי את העבודה שלי טוב.
אבל אולי הקוד הזה היה מיקומו של איזה צבא מורדים בצפון אפריקה או במזרח התיכון.
וברגע שיש להם את המיקום הזה, הם מפציצים את הכפר שבו מתחבאים המורדים.
1500 אנשים שמעולם לא פגשתי, מעולם לא הייתה לי בעיה איתם, נהרגים.
עכשיו הפוליטיקאים אומרים, הו, שלח את הנחתים לאבטח את האזור.
כי לא אכפת להם. זה לא יהיה הילד שלהם שם שיורה.
בדיוק כמו שזה לא היו הם כשהתקשרו למספר שלהם...
כי כולם ערכו סיור במשמר הלאומי.
זה יהיה איזה ילד מסאותי שם שיקח רסיסים בתחת.
הוא חוזר לגלות שהמפעל שבו עבד בעבר...
יצא לארץ שממנה חזר זה עתה...
והבחור שהכניס את הרסיסים לתחת שלו קיבל את העבודה הישנה שלו...
כי הוא יעבוד עבור 15 סנט ביום וללא הפסקות לשירותים.
בינתיים, הוא מבין את הסיבה היחידה שהוא היה שם מלכתחילה...
היה כדי שנוכל להתקין ממשלה שתמכור לנו נפט במחיר טוב.
וכמובן, חברות הנפט השתמשו בהתכתשות קטנה שם כדי להפחיד את מחירי הנפט המקומיים.
הטבה נלווית קטנה וחמודה עבורם...
אבל זה לא עוזר לחבר שלי ב-2.50 דולר לגלון.
הם לוקחים את הזמן המתוק שלהם להחזיר את השמן, כמובן.
אולי הם אפילו לקחו את החופש לשכור סקיפר אלכוהוליסט...
מי שאוהב לשתות מרטיני ולזדיין לשחק סלאלום עם הקרחונים.
לא יעבור יותר מדי זמן עד שהוא יכה אחד, ישפוך את השמן...
והורג את כל חיי הים בצפון האוקיינוס האטלנטי.
אז עכשיו לחבר אין עבודה. הוא לא יכול להרשות לעצמו לנהוג...
אז הוא הולך לראיונות העבודה המחורבנים, וזה מבאס...
כי הרסיס בתחת שלו נותן לו טחורים כרוניים.
ובינתיים, הוא רעב כי בכל פעם שהוא מנסה לאכול ביס...
הספיישל היחיד של הצלחת הכחולה שהם מגישים הוא הסרוד של צפון האוקיינוס האטלנטי עם קוויקר סטייט.
אז מה חשבתי?
אני מתאפק למשהו טוב יותר.
אני מבין, תזדיין. בזמן שאני בזה, למה לא פשוט לירות בחבר שלי...
קח את העבודה שלו, תן אותה לאויבו המושבע...
להעלות את מחירי הדלק, להפציץ כפר, למועדון כלב ים...
להכות ב-hash pipe ולהצטרף למשמר הלאומי?
אני יכול להיבחר לנשיא.
אתה מרגיש שאתה לבד, וויל? - מה?
יש לך נפש תאומה?
האם יש לי... תגדיר את זה.
מישהו שמאתגר אותך.
אה, צאקי. לא, המשפחה של צאקי.
הוא ישכב בתנועה מזוינת בשבילך.
לא, אני מדבר על מישהו שפותח לך דברים, נוגע בנשמה שלך.
יש לי... יש לי... מי?
- יש לי הרבה. - ובכן, תן להם שם.
שייקספיר, ניטשה, פרוסט, אוקונור, קאנט, אפיפיור, לוק...
- זה מצוין. כולם מתים. - לא בשבילי הם לא.
לא. אין לך הרבה דיאלוג איתם.
אתה לא יכול להחזיר להם, וויל.
לא בלי כמה מלחי ריח רציניים ותנור חימום.
כֵּן. כן, זה מה שאני אומר.
לעולם לא תהיה לך סוג כזה של מערכת יחסים בעולם...
שבו אתה תמיד מפחד לעשות את הצעד הראשון...
כי כל מה שאתה רואה זה כל דבר שלילי עשרה קילומטרים בהמשך הדרך.
אתה הולך לקחת את הצד של הפרופסור בעניין הזה? - אל תיתן לי שורה של חרא.
לא - תראה, לא רציתי את העבודה.
זה לא קשור לתפקיד. לא אכפת לי אם אתה עובד עבור הממשלה.
אבל אתה יכול לעשות כל מה שאתה רוצה. אתה לא מחויב לכלום.
ממה אתה מתלהב? מה אתה רוצה?
כלומר, יש בחורים שעובדים כל חייהם בהנחת לבנים...
כך שלילדים שלהם יש סיכוי להזדמנויות שיש לכם כאן.
- לא ביקשתי את זה. - לא.
נולדת עם זה, אז אל תסתובב מאחור, לא ביקשתי את זה.
למה אתה מתכוון, שוטר החוצה? כלומר, מה רע בהנחת לבנים?
- שום דבר. אין בזה שום דבר רע. זהו, זה הבית של מישהו שאני בונה.
ימין. היום שלי מונח לבנים, בסדר? שבר את התחת שלו כדי שיהיה לי השכלה.
בְּדִיוּק. זה מקצוע מכובד. מה רע בתיקון המכונית של מישהו?
מישהו יגיע לעבודה למחרת בגללי. יש בזה כבוד.
כן, יש, וויל. יש בזה כבוד. ויש כבוד ב...
אתה יודע, נסיעה של 40 דקות ברכבת...
כך שילדי הקולג האלה יוכלו להיכנס בבוקר והרצפות נקיות.
והסלים ריקים. זו עבודה אמיתית.
- זה נכון. - ימין. וזה מכובד.
בטח, זו הסיבה שלקחת את העבודה הזו. כלומר, על הכבוד של זה.
יש לי רק שאלה קטנה כאן.
אתה יכול להיות שוער בכל מקום.
למה עבדת במכללה הטכנית הכי יוקרתית בכל העולם המזוין?
ולמה התגנבת בלילה וסיימת נוסחאות של אחרים...
שרק אדם אחד או שניים בעולם יכול לעשות, ואז לשקר על זה?
כי אני לא רואה בזה הרבה כבוד, וויל.
אז מה אתה באמת רוצה לעשות?
אני רוצה להיות רועה צאן. - באמת?
אני רוצה לעבור לנשוע, לקבל תרומה קטנה ונחמדה...
להביא כמה כבשים ולדאוג להם.
אולי כדאי לך ללכת לעשות את זה. - מה?
אתה יודע, אם אתה מתכווץ, למה שלא תעשה את זה בבית עם מגבת לחה?
- אתה דוחף אותי? כן, לך לעזאזל מכאן.
היי, לא, לא, לא. הזמן עוד לא נגמר. - כן זה כן.
אני לא עוזב. לא - תקשיב, אתה לא הולך לענות על השאלות שלי.
אתה מבזבז את הזמן המזוין שלי. - מה? חשבתי שאנחנו חברים. למה אתה מתכוון, אתה...
זמן המשחק נגמר, בסדר? ובכן, למה אתה מעיף אותי החוצה, שון? כלומר, מה... אני מתכוון...
אתה מרצה לי על החיים? תראה אותך, שחיקה מזוינת.
- מה מעביר את השעון שלך? -עובד איתך.
איפה הנפש התאומה שלך? אתה רוצה לדבר על נפש תאומה? איפה היא?
- מת. נכון, היא מתה.
היא לעזאזל מתה, ואתה רק מכניס את הציפס שלך ואתה מתרחק?
היי, לפחות שיחקתי יד. אה, ושיחקת יד והפסדת. איבדת יד מזוינת גדולה.
ויש אנשים שיאבדו יד גדולה ככה ויהיה להם את השק כדי להעלות שוב.
תסתכל עלי. מה אתה רוצה לעשות?
אתה והשטויות שלך. יש לך תשובה שטותית לכולם.
אבל אני שואל אותך שאלה מאוד פשוטה, ואתה לא יכול לתת לי תשובה ישירה.
כי אתה לא יודע.
נתראה, בו-פיפ.
- לך תזדיין. - אתה הרועה.
רועה.
דק קטן לבן.
רק רציתי, אתה יודע, אממ...
להתקשר אליך, אה, לפני שהלכת, אממ...
לקחתי את כל אלה, אה, ראיונות עבודה ודברים...
אז אני לא אהיה רק פועל בניין.
ובכן, אתה יודע, אף פעם לא באמת היה אכפת לי מזה.
כֵּן.
אני אוהב אותך.
רָצוֹן?
שמור על עצמך.
מישהו תמיד בא לכאן
- עוקב אחר איזה הרג חדש - ביי.
אומר שראיתי את התמונה שלך
על שטר של מאה דולר
מה זה משחק סיכוי בשבילך
בעולם הזה
בעל מיומנות אמיתית כל כך שמח לפגוש אותך
אנגלס
אוסף את מופעי הכרטיסים
יש כסף לעשות
קדימה, תפסיד את ההימור
זו ההיסטוריה של המסחר
האם סיכמתם את כל הקלפים שנותרו לשחק
לאפס ולהירשם עם אנשים
אנגלס
אל תתחיל איתי מנסה
וויל, קדימה. רָצוֹן!
וויל, זהו. סיימנו כאן.
אני יושב במשרד שלך והילד לא כאן.
ובכן, השעה עשר אחרי 5:00. באיחור של שעה ועשר דקות.
אני יכול לגרום לך להיות מרוצה בכל דבר
ובכן, מה אם הוא לא יופיע ואני אגיש דוח...
אומר שהוא לא היה כאן והוא חוזר לכלא?
זה לא יהיה על המצפון שלי.
עכשיו הופך להיות אמיתי
בסדר. בסדר גמור.
מה קורה?
תודה.
לעזאזל, זה טוב.
אז מה שלום הגברת שלך?
אה, היא נעלמה.
נעלם? נעלמת לאן?
אה, בית ספר לרפואה. בית ספר לרפואה בקליפורניה.
- באמת? - כן.
- מתי זה היה? - זה היה לפני שבוע.
זה מבאס.
אז, אה, מתי סיימת עם הפגישות האלה?
אני חושב ששבוע אחרי שאני בן 21.
כֵּן? הם יחברו אותך לעבודה או מה?
כֵּן. לעזאזל לשבת בחדר ולעשות חלוקה ארוכה ל-50 השנים הבאות.
אה, בטח תעשה איזה בנק נחמד.
אני אהיה חולדת מעבדה מזוינת.
יותר טוב מהחרא הזה. דרך מכאן.
ובכן, אה, בשביל מה אני רוצה דרך לצאת מכאן?
כלומר, אני אגור כאן לעזאזל עד סוף חיי.
אתה יודע, תהיו שכנים. אתה יודע, יש ילדים קטנים.
לעזאזל לקחת אותם לליגה הקטנה ביחד במעלה פולי פילד.
תראה, אתה החבר הכי טוב שלי אז אל תיקח את זה לא נכון...
אבל בעוד 20 שנה, אם אתה עדיין גר כאן...
בא לבית שלי לראות את המשחקים של הפטריוט, עדיין עובד בבנייה...
אני אהרוג אותך לעזאזל.
- זה לא איום. זאת עובדה. אני אהרוג אותך לעזאזל. - מה?
על מה לעזאזל אתה מדבר?
תראה, יש לך משהו שלאף אחד מאיתנו אין. - אוי בחייך. W-למה זה תמיד זה?
כלומר, אני לעזאזל חייב לעצמי לעשות את זה או את זה. מה אם אני לא רוצה?
הו, לא, לא, לא. לא, לך תזדיין. אתה לא חייב את זה לעצמך.
אתה חייב לי את זה...
כי מחר אני הולכת להתעורר ואהיה בת 50...
ואני עדיין אעשה את החרא הזה.
וזה בסדר. זה בסדר.
כלומר, אתה יושב על כרטיס זוכה בלוטו.
ואתה יותר מדי כוס בשביל לפדות את זה, וזה שטויות.
כי הייתי עושה הכל כדי לקבל את מה שיש לך.
כך יהיה כל אחד מהחברה המזוינים האלה.
זה יהיה עלבון לנו אם אתה עדיין כאן בעוד 20 שנה.
להסתובב כאן זה בזבוז מזוין של הזמן שלך.
- אתה לא יודע את זה. - אני לא?
- לא, אתה לא יודע את זה. הו, אני לא יודע את זה.
תן לי לספר לך מה אני כן יודע.
כל יום אני מגיע לבית שלך ואני אוסף אותך.
ואנחנו יוצאים ושותים קצת וכמה צחוקים, וזה נהדר.
אתה יודע מה החלק הכי טוב ביום שלי?
במשך כעשר שניות, מרגע שאני עוצר עד לשפת המדרכה ומרגע שהגעתי לדלת שלך.
כי אני חושב שאולי אעלה לשם ואני אדפוק בדלת...
ואתה לא תהיה שם.
אין להתראות, אין להתראות מאוחר יותר. אין כלום. הרגע הלכת.
אני לא יודע הרבה, אבל אני יודע את זה.
זה אסון, שון.
הבאתי אותך לכאן כי רציתי שתעזור לי עם הילד.
- לא לברוח אותו. אני יודע מה אני עושה עם הילד, גרי.
לא אכפת לי אם יש לך קשר עם הילד! לא אכפת לי שתצחקו קצת, אפילו על חשבוני.
אבל שלא תעז לערער את מה שאני מנסה לעשות כאן.
- לערער? הילד הזה נמצא בנקודה שברירית כרגע.
אני מבין. הוא בנקודה שבירה, בסדר? יש לו בעיות.
ובכן, איזה בעיות יש לו, שון? שעדיף לו להיות שוער? שעדיף לו בכלא?
עדיף להסתובב עם חבורה של גורילות מפגרות?
הו, למה אתה חושב שהוא עושה את זה, גרי? יש לך מושג מזוין למה? הממ?
הוא יכול להתמודד עם הבעיות. הוא יכול להתמודד עם העבודה, וברור שהוא טיפל בך.
גרי, תקשיב לי. להקשיב. למה הוא מתחבא? למה הוא לא סומך על אף אחד?
כי הדבר הראשון שקרה לו, הוא ננטש על ידי האנשים שהיו אמורים לאהוב אותו הכי הרבה.
הו, בחייך, אל תעשה לי את השטויות הפרוידיאניות האלה. הו, לא, תקשיב, גרי.
ולמה הוא מסתובב עם הגורילות המפגרות האלה, כמו שאתה קורא להן?
כי כל אחד מהם, אם תבקש מהם, היה לוקח מחבט מזוין לראש שלך. בסדר?
- זה נקרא נאמנות. כן, זה מאוד נוגע ללב.
ובמי הוא מטפל? הוא דוחק אנשים לפני שיש להם הזדמנות לעזוב אותו.
זה מנגנון הגנה, בסדר?
ובמשך 20 שנה הוא לבד בגלל זה.
ואם תדחף אותו עכשיו, זה יהיה אותו דבר שוב.
ואני לא אתן לזה לקרות לו.
עכשיו, אל תעשה את זה, שון. מה, גרי?
אל תעשה את זה. אל תדביק אותו ברעיון שזה בסדר להפסיק.
שזה בסדר להיות כישלון, כי זה לא בסדר, שון.
ואם אתה כועס עליי על זה שאני, הצלחתי, על זה שאני מה שיכולת להיות, שון...
אני לא כועס עליך, גרי. אה, כן, אתה כועס עליי, שון.
אתה מתרעם עליי. אבל אני לא אתנצל על שום הצלחה שהייתה לי.
אתה כועס עליי שעשיתי מה שיכולת לעשות.
אבל שאל את עצמך, שון. שאל את עצמך אם אתה רוצה שוויל ירגיש כך.
- אם אתה רוצה שהוא ירגיש כמו כישלון. - הו, חרא שחצן!
בגלל זה אני לא בא למפגשים המחורבנים.
כי אני לא יכול לסבול את המבט הזה בעיניים שלך.
- אתה יודע, המבט הנבוך המתנשא הזה? הו, קדימה, שון.
אתה חושב שאני כישלון. אני יודע מי אני.
ואני גאה במה שאני עושה. זו הייתה בחירה מודעת.
לא התבאסתי.
ואתה והמקורבים שלך חושבים שאני סוג של מקרה רחמים.
אתה ומקהלת הנשיקה שלך עוקבים אחריך ואומרים, מדליית השדה! מדליית השדה!
למה אתה עדיין כל כך מפחד מכישלון?
זה לגבי המדליה שלי, נכון? הו, אלוהים, אני יכול ללכת הביתה להביא את זה בשבילך. אתה יכול לקבל את זה.
הו, בבקשה אל. אתה יודע... אתה יודע מה, גרי? תדחף את המדליה לתחת המזוין שלך, בסדר?
כי לא אכפת לי מהמדליה שלך כי הכרתי אותך לפני שהיית אל מתמטי.
כשהיית עם פצעונים וגעגועים הביתה, ולא ידעת באיזה צד של המיטה להשתין.
כן, היית יותר חכם ממני אז ואתה יותר חכם ממני עכשיו.
אז אל תאשים אותי איך חייך התגלגלו. זה לא באשמתי.
אני לא מאשים אותך. זה לא קשור אליך, זין מתמטי!
זה על הילד. הוא ילד טוב.
ואני לא אראה אותך מזיין אותו כמו שאתה מנסה לזיין אותי עכשיו.
אני לא אראה שגם את גורמת לו להרגיש כישלון.
הוא לא יהיה כישלון, שון! אבל, אבל אם תדחף אותו, גרי...
- אם אתה רוכב עליו... - שון, אני מה שאני היום...
כי דחפו אותי וכי למדתי לדחוף את עצמי.
הוא לא אתה! אתה מבין את זה?
אני יכול לחזור. - לא, היכנס. אה...
בדיוק הלכתי.
הרבה מהדברים האלה הולכים אחורה ביני לבינו.
אתה יודע. לא מדובר עלייך.
- מה זה? - זה הקובץ שלך.
אני צריך לשלוח את זה בחזרה לשופט להערכה.
אה.
היי, אתה לא הולך להכשיל אותי, נכון?
מה זה אומר?
- רוצה לקרוא את זה? - למה?
האם היה לך ניסיון עם זה?
עשרים שנה של ייעוץ. כן, ראיתי חרא די נורא.
כלומר, יש לך ניסיון עם זה?
אישית?
- כן. - כן יש לי.
זה בטוח לא טוב.
אבי היה אלכוהוליסט. מתכוון, שיכור לעזאזל.
הוא חזר הביתה חבוט, מחפש לווייתן על מישהו.
אז הייתי מתגרה בו כדי שהוא לא ירדוף אחרי אמא שלי ואחי הקטן.
לילות מעניינים היו כשהוא ענד את הטבעות שלו.
כן, הוא היה שם רק מפתח ברגים...
מקל וחגורה על השולחן...
ופשוט תגיד, בחר.
טוב, אז אני חייב ללכת עם החגורה לשם.
נהגתי ללכת עם מפתח הברגים. למה מפתח הברגים?
כי תזדיין אותו, בגלל זה.
- האב האומנה שלך? - כן.
אז, אה, אתה יודע, מה זה? כאילו לוויל יש הפרעת התקשרות? האם זה כל הדברים האלה?
פחד נטישה?
זו הסיבה, אה, בגלל זה נפרדתי מסקיילר?
לא ידעתי שיש לך. - כן, עשיתי.
אתה רוצה לדבר על זה? - לא.
היי, וויל?
אני לא יודע הרבה.
אבל אתה רואה את זה? כל החרא הזה?
זו לא אשמתך.
כן אני יודע את זה.
תראה אותי, בן.
זו לא אשמתך.
- אני יודע. - לא. זו לא אשמתך.
- אני יודע. - לא, לא, אתה לא.
זו לא אשמתך.
- אני יודע. - זו לא אשמתך.
- בסדר. - זו לא אשמתך.
זו לא אשמתך.
אל תזדיין איתי.
- זו לא אשמתך. - אל תזדיין איתי. בסדר?
אל תזדיין איתי, שון. לא אתה. - זו לא אשמתך.
זו לא אשמתך.
אלוהים אדירים!
אלוהים אדירים. אני כל כך מצטער. אוי אלוהים.
תזדיין אותם, בסדר?
- אני יכול לעזור לך? כן, אני, אה, וויל האנטינג.
אני כאן לגבי תפקיד. אתה יכול פשוט לשבת לרגע?
כן, יש מר האנטינג בלובי. הוא כאן למינוי שלו.
איזה מהם לקחת?
הייתי אצל, אה, מקניל. זו אחת התפקידים שהפרופסור קבע לי.
אה, עוד לא סיפרתי לו, אבל הלכתי, ירדתי לשם ודיברתי עם הבוס שלי, ו...
הבוס החדש שלי. הוא נראה בחור טוב.
האם זה מה שאתה רוצה?
כן, אתה יודע, אני חושב שכן.
ובכן, כל הכבוד לך. מזל טוב.
תודה.
הזמן עבר.
אז זהו, אז זהו? אז סיימנו, סיימנו?
כן זה זה.
אתה סיימת. אתה אדם חופשי.
ובכן, אממ, אני רק רוצה שתדע, שון, ש...
אתה מוזמן, וויל.
אז, אתה יודע, אני, אני מקווה שנשמור על קשר, אתה יודע.
גם כן.
אני אסתובב קצת, וזה יהיה קצת קשה, אבל, אה...
יש לי משיבון במכללה שאיתו אבדוק.
אז הנה המספר.
אתה קורא לזה, ואני אחזור אליך מיד.
כן, אתה יודע, חשבתי שאני פשוט הולך...
לשים את הכסף שלי בחזרה על השולחן ולראות איזה סוג של כרטיסים אני מקבל.
אתה עושה מה שבלב שלך, בן. אתה תהיה בסדר.
כֵּן.
תודה לך, שון. - כן.
תודה, וויל.
היי, האם זה מפר את יחסי המטופל-רופא?
לא. רק אם אתה תופס לי את התחת.
- שמור על עצמך. - גם אתה.
כֵּן.
היי.
בהצלחה, בן.
שתי בירות!
- מה קורה? הלכתם? - לא. הייתי צריך לשכנע אותו.
למה לא עשית אותו בעול?
אה, למורגן הקטן יש הרבה גרוטאות בשבילו.
אתה יודע, אנשים מנסים להצליף לו בתחת כל שבוע. ילד מזוין לא ייסוג.
מה אתה אומר עלי? דיברתי איתך? תתעסק בעניינים המזוינים שלך.
לך תביא לי בירה. - הזמנתי שתי בירות.
היי, אידיוט. מה, כלבה?
- יום הולדת שמח. - חשבתי ששכחנו, הא, כלבה? בחייך לעזאזל.
- בחייך. קיבלתי אותך ראשון. - אני הולך. אני הולך.
- בסדר, מי ראשון? - קדימה, בן זונה.
- בסדר. מי ראשון? בחייך. מי ראשון? הו, דני ילד
הנה המתנה שלך.
- קדימה אחי. - מה?
ובכן, ידענו שאתה צריך ללכת הלוך ושוב לקיימברידג לעבודה החדשה שלך.
ובכל מקרה, לא התכוונתי להסיע אותך כל יום, אז...
לעזאזל לא יכול להיות. מורגן רצה להביא לך כרטיס T.
זה לא מה שאמרתי.
אבל, אה, 21 עכשיו, אז...
מותר לך לשתות על פי חוק, אז חשבנו שהדבר הכי טוב בשבילך, ילד, הוא מכונית.
- איך אתה אוהב את זה? - זה כמו...
זו המכונית המזדיינת הכי מכוערת שראיתי בחיי.
- קדימה אחי. - איך עשיתם את זה?
אתה יודע, אני וביל גרדנו יחד את החלקים...
ומורגן יצא לעזרה לשינוי כל יום.
- גרמתי לנתב לעשות את כל המרכב. כן, גם לי יש עבודה מזוינת אחי.
גיא כבר שנתיים בתחת שלי בגלל עבודה. הייתי צריך לתת לו לעזור עם המכונית.
אז סוף סוף יש לך עבודה, הא, מורגן?
כן, היה לי אחד. עכשיו אני שוב דפוק.
- אז מה זה, מכסחת דשא? מה יש לך? זה שישה מזוין ישר.
אני וביל בנינו מחדש את המנוע הזה בעצמנו כאן.
זו מכונית טובה, אחי. המנוע טוב. המנוע טוב.
- 21 שמח, וויל. - 21 שמח, אחי.
היי.
הכנס.
שון, אני, אממ... גם אני, גרי.
כֵּן. טוֹב.
שמעתי שלוקח לך קצת זמן. - כן.
אני אטייל קצת, אולי אכתוב.
אז לאן אתה הולך?
הודו וסין ובולטימור.
אה.
אתה יודע מתי תחזור? ובכן, קיבלתי את העלון הזה לפני כמה ימים.
זה אומר, אה, כיתת 72 עורכת מפגש מחדש בעוד שישה חודשים.
כן, גם לי יש אחד כזה.
למה שלא תבוא? אני אקנה לך משקה.
המשקאות בדברים האלה הם בחינם.
אני יודע, גרי. הייתי אירוני.
אה.
מה דעתך על משקה עכשיו?
כן, זה רעיון טוב.
בחייך. זה עליי.
יש לי את המנצח כאן, חבר. - אה.
כן, אדוני, זה האחד.
זה הכרטיס שלי לגן עדן.
שון, אתה יודע מה הסיכויים נגד זכייה בלוטו?
- מה, ארבע לאחד? - בערך 30 מיליון לאחד.
עדיין יש לי סיכוי, אתה יודע? כן, סיכוי גדול בערך...
כפי שאתה נפגע מברק כאן על גרם המדרגות עכשיו.
אוי, זו גם אפשרות, גרי.
אני מתכוון, 32 מיליון. אם אתה מסתכל על המידה... - שון!
רָצוֹן!
רָצוֹן?
הוא לא שם.
אני אזייף את זה במשך היום
שון, אם הפרופסור יתקשר לגבי העבודה הזו...
רק תגיד לו סליחה.
הייתי צריך ללכת לראות על בחורה. רָצוֹן.
בֶּן כַּלבָּה. הוא גנב את הקו שלי.
עם שני כרטיסים
נקרע לשניים עבור LA
בלי שום קשר
אתה מתגעגע אליי
מיס עליבות
כמו שאתה אומר שאתה עושה
אני יודע שאתה מעדיף לראות אותי נעלם
מאשר לראות אותי
איך שאני
אבל אני בכל מקרה בחיים
דלת הבאה
הטלוויזיה מהבהבת בכחול
מסגרות על הקיר
זו קומדיה
של טעויות, אתה מבין
זה עניין של נפילה
להיעלם
אל תהום הנשייה
זה קל לביצוע
ואני מנסה להיות
אבל אתה מכיר אותי אני חוזר
כשאתה רוצה שאעשה זאת
אתה מתגעגע אליי
מיס עליבות
כמו שאתה אומר שאתה עושה
אני אמצא את התינוק שלי הולך להחזיק אותה חזק
הולכת לתפוס קצת תענוג אחר הצהריים
המוטו שלי תמיד היה כשזה נכון, זה נכון
למה לחכות עד אמצע לילה קר וחשוך
Downloaded from subtitlesnest.com