[מוזיקה תזמורתית עדינה מתנגנת]
[שכבות מנגינת קרן אינטנסיבית ב]
[נגינת צליל חלילית אלקטרוני]
[מוזיקה אלקטרונית דרמטית מתנגנת]
[מטבע מצלצל]
[רעש חזק]
[שעון מתקתק קלות]
[מוזיקה עדינה מתנגנת]
[תקתק מתגבר]
[מוזיקה מדאיגה, דרמטית מתנגנת]
[קרשוק הרכבת מרחוק]
[התנועה עוברת בחוץ]
[צופר לרכב צופר]
[כלב נובח מרחוק]
[גניחות]
[מִכְנָסַיִים]
[טלוויזיה מתנגנת חלש]
[גניחות, התנשפויות]
[זמזום]
[גנחות] לעזאזל!
[זמזום]
[נַהֲמָה]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[הקש על ריצה]
[הקש נכבה]
[הִתנַשְׁמוּת]
[רופא] תן שם שלושה חפצים בחדר הזה.
[רוי] כיסא, מנורה, שעון.
[רופא] שלושה חפצים לא בחדר הזה.
בקבוק וויסקי, מטוס, סוס מירוץ.
[נאנח] לעזאזל.
[רופא] התאריך של היום. יוֹם חֲמִישִׁי.
התאריך, לא היום בשבוע,
אממ...
סֶפּטֶמבֶּר. ספטמבר...
[נושם בצורה לא אחידה]
[רופא] מה דעתך על השנה?
מה עיר הלידה שלך?
אתה זוכר את השם של אמא שלך?
מה עם אבא שלך?
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[מוזיקה דועכת]
[כלב נובח מרחוק]
[נאחם בשקט]
[רופא] זהו הליך ניסיוני.
אלקטרודות ישלחו דחפים
לאזורי היעד במוח שלך.
[גניחות]
[רופא] צריכים להתפתח מסלולים עצביים חדשים ,
אבל התוצאות יכולות להיות קצת פחות צפויות,
במיוחד לאור ההיסטוריה שלך של שימוש בסמים,
טריגר שכיח לאלצהיימר.
[טלפון זמזום]
שלום.
[אישה] האם זה רוי פרימן?
שלום?
כֵּן. אמ, שמי אמילי דיץ.
אני עובד עם פרויקט ידיים נקיות.
פרויקט ידיים נקיות?
כן!
אנחנו ארגון ללא מטרות רווח
ואנחנו דוגלים באסירים
שנשללו זכויות על ידי המערכת.
בסדר.
האם יהיו לך כמה דקות לדבר?
כֵּן.
על מה מדובר?
זה... לגבי מקרה ישן שלך.
[אנשים מפטפטים] [מוזיקת קאנטרי מתנגנת]
[חורק]
[ברכות] אמילי דיץ.
[אמילי] מר פרימן? גב דיץ.
[אמילי] אה. היי.
אמילי. אמילי.
אני מאוד מעריך שנפגשת איתי.
אין בעיה.
אמרת שזה על, אה, תיק ישן, הא?
כן אדוני. יצחק סמואל.
יצחק סמואל?
אממ... אני... אני מצטער. אני לא, אה...
[אמילי] אה. כמובן.
אני בטוח שראית יותר מקרים
ממה שאכפת לך לזכור.
כֵּן. משהו כזה. [מצחקק]
[אמילי] הוא הורשע ברצח יוסף וידר
במכללת ווטרפורד לפני עשר שנים
ומתוכנן לביצוע
סוף החודש הבא.
ניסינו להשיג שהות מהמושל,
אבל זה לא נראה טוב.
בסדר.
אני לא מזהה אותו.
מה הוא קשור אליי?
מר סמואל ביקש לדבר עם הבלשים
שחקר אותו בליל הודאתו.
חקרתי אותו?
וטרם הצלחתי לאתר את השותף הקודם שלך.
על מה הוא רוצה לדבר?
אני חושש שהוא לא אמר.
זה משהו שתצטרך לשאול אותו בעצמך.
[דלת נפתחת]
[מתג האור נלחץ]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
[שקופיות של מגזין רובים]
[מגזין אקדח נסגר בלחיצה]
[מוזיקה הופכת קודרת]
[תריס המצלמה נלחץ] [מנורת הבזק מייבב]
[מוזיקה מתעצמת במהירות]
[מוזיקה נושרת בפתאומיות]
[מוזיקה קודרת מתחדשת]
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
[גברים מפטפטים]
[דלת תא מזמזמת]
[אסירים קוראים]
[מוזיקה מסתיימת]
[רוי] יצחק סמואל?
כֵּן.
[נאנח]
אני רוי פרימן. פעם הייתי בלש.
אמרו לי שאתה רוצה לראות אותי.
כֵּן? כֵּן.
בסדר.
ובכן, הנה אני.
מה שלומך?
הו, אתה יודע, אני מבורך, רוי.
עשר שנים, שלוש חמות ומיטת תינוק,
חבר במועדון הנידונים למוות.
הכלא קיבל את גופי, אבל אללה קיבל את רוחי.
כאילו אכפת לך מה שלומי.
אני רואה.
אז, הגברת הזאת, אה... אמילי דיץ,
מפרויקט ידיים נקיות,
היא אמרה לי שאתה רוצה לדבר איתי.
זה מה שרצית להגיד?
לא, אתה כאן כי אני רוצה לדעת איך זה מרגיש
לדעת שאדם חף מפשע ימות.
ימין.
ו, אה... אתה האיש התמים?
[יצחק] כן.
אל תבין אותי לא נכון, רוי.
עשיתי כמה דברים רעים, קיבלתי כמה החלטות גרועות,
אבל להרוג את גו וידר זה לא אחד מהם.
יצחק...
התוודת.
הביאו אותך לחקירה
והודית.
אז עכשיו אתה אומר לי, כל הזמן הזה אחר כך,
פתאום אתה זוכר דברים אחרת?
אין בזה שום דבר פתאומי.
אני כאן עשר שנים. עשר שנים מזוינות.
אין מה לעשות מלבד לשחזר את החרא הזה בראש שלי.
איך זה באמת ירד. ימין.
בגלל זה אני פה.
אז אתה יכול לספר לי איך זה באמת ירד.
תראה, אני יודע שאתה לא שוטר יותר,
איך שהם שימורים אותך
על תאונת הנהיגה בשכרות ההיא,
אבל אולי אתה רוצה לנקות את המצפון שלך.
לפחות תשמע אותי... הפעם.
אני מקשיב.
ליל הרצח,
הייתי כל כך לחוצה, אני לא זוכר חרא.
פגעתם בי כל הלילה.
עד שראיתי את התמונות האלה, הייתי כל כך דפוק
חשבתי שבטח עשיתי את זה.
פרצת פנימה, הרבצת אותו למוות.
מצאנו את טביעות האצבעות שלך בכל הבית!
בחייך!
רק הודה בזה, בן. תודה בזה.
זה היית אתה. זה היית אתה! אתה עשית את זה! זה אתה!
כל זה מזיין אותך! [גניחות]
[בלש] תודו בזה! [יצחק מתייפח]
כֵּן. [נַזֶלֶת]
למה הלכת לבית שלו?
שנה לפני שווייד נהרג,
קיבלתי טלפון על גניבה.
נוסחה לאיש הקטן שלי.
וידר העיד כעד מומחה לדא.
אמרתי לשופט שאני כל כך גבוה באותו לילה
לא חשבתי ישר,
אבל וידר אמר שאני יודע בדיוק מה אני עושה.
אז ניסו אותי כמבוגר.
אתה יודע איך זה להיות בן 18
וכלבה של סקינהד?
בוא נחזור על זה.
וידר מעיד נגדך ומוציא אותך לכלא.
אתה הולך לבית שלו, זה מאוחר בלילה. אתה כועס.
אתה לא אוהב את זה-- אני לא רוצח!
רק רציתי את הבן שלי בחזרה
וחשבתי שאולי וידר יכול לעזור.
כן, הלכתי לבית שלו.
חיכיתי שהמטפל שלו יעזוב
והסתובבתי מאחור.
[מנוע מופעל]
[מוזיקה מבשרת רעות מתנגנת]
[מוזיקה תזמורתית שופעת מתנגנת]
אפילו עשיתי את זה עד הסוף פנימה.
שלום, צל.
[מוזיקת מקהלה מתנגנת בתקליט] [חבטה על הדלת]
[יצחק] אבל אז מישהו אחר נכנס.
הו! לחזור כל כך מהר?
[אייזק] ואז החרא פשוט התקלקל.
[וידר] אני מצטער. [התרסקות וצקשוקה חזקה]
[וידר נאנק]
[חובב] [ווידר נאנק]
[יצחק] נכנסתי לפאניקה והלכתי לפני שהספקתי לראות מי זה.
[חבטות חוזרות ונשנות] [וידר] לא!
בסדר. אז אף פעם לא נגעת בו.
אה, אבל אתה לא... אני אומר לך את האמת!
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
בסדר, יצחק.
אתה חושב שאני משקר.
ובכן, תשאל את ריצרד פין. הוא היה אומר לך.
אתה תצטרך להזכיר לי.
אממ... מי-מי זה ריצרד פין?
הוא בא לראות אותי לפני כמה חודשים.
הוא כותב איזה ספר על הרצח.
ספר? כֵּן.
[נאנח עמוק] תראה, אה, אייזק, אני פשוט לא רואה
שאני אהיה בעמדה להתערב.
אתה כבר מעורב, רועי! זה עליך.
היית שם כשחתמתי על הווידוי המזוין הזה!
תעשה את זה נכון!
שילמתי על מה שעשיתי כשהייתי בן 18.
תסדר את החרא הזה או שאני מת!
[שעון מתקתק]
[טפטוף ברז]
[רופא] התרופה יכולה לסייע להתחדשות סינפטית,
אבל אתה חייב לשמור על המוח שלך פעיל--
ספרים, פאזלים, כל דבר כדי לעורר את המוח שלך.
[מוזיקה מתוחה ודרמטית מתנגנת]
זה היית אתה! זה היית אתה! תודה בזה!
אתה עשית את זה! זה אתה!
ובכן, תשאל את ריצרד פין.
[מוזיקה חשוכה ומטרידה מתנגנת]
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[דפוק בדלת]
היי!
רועי?
כֵּן.
מה לעזאזל אתה עושה כאן?
רק הייתי בשכונה.
היכנס.
היי.
תיכנס, תיכנס, תיכנס.
תיכנס, תיכנס.
אתה יודע, אני לא זוכר את הפעם האחרונה שראיתי את הפנים שלך.
קדימה, רועי.
[מצחקק] אתה יודע מתי זה היה?
אהה, זה בטח היה לפני עשר שנים
כשבני הכלבות המזוינים האלה לקחו את התג שלך.
כן, אני מניח שכן.
תקשיב, אני מקווה שאתה לא עדיין סוחב את כל החרא הזה.
כלומר, כולנו שתינו בעבודה אז.
התאונה ההיא,
זה יכול היה להיות כל אחד מאיתנו.
לחיים. [בקבוקים מצלצלים]
לחיים.
מה קורה? אתה על העגלה או משהו?
אה... ובכן, כן. [מצחקק]
הרופא שלי אומר שזה יסתבך עם התרופות שלי, אז...
אתה חולה, רוי?
לא. אני עושה, אה, כמו ניסוי קליני.
יש לי אלצהיימר,
אז הם הכניסו את הפולסים הקטנים האלה לראש המזוין שלי.
זה אמור לעורר את הזיכרון.
ישוע המשיח, רוי.
אם לא היית אומר את שמי בדלת הכניסה,
לא הייתי יודע שזה אתה.
אז אתה...
אין לך זיכרון ממך וממני בעבודה?
לא. לעזאזל.
לא, אני קוראת תיקים ישנים
וכל זה מידע חדש עבורי.
כן, אבל זה לא רק הזמן שלי בעבודה.
כל החיים המזוינים שלי הם חור שחור. אני...
לעזאזל, בנאדם.
זוכרים את החתול?
אישתי.
בכל מקרה, היא, אה...
היא עברה בשנה שעברה.
מחלת הסרטן.
אני מצטער. כֵּן.
סרטן לעזאזל.
קופת חולים מחלקה
לא תשלם את חשבונות בית החולים שלה.
הייתי צריך לסדר את זה.
בכל מקרה, לא באת לכאן בגלל החרא הזה.
מה מביא אותך, רוי?
בסדר. אה... אתה זוכר בחור בשם יצחק סמואל?
הוא הורשע ברצח,
הדבר הזה שקרה בווטרפורד קולג
עם פרופסור?
אהה. דיברת עם הגברת
מקבוצת ההסברה.
לא התקשרתי אליה בחזרה.
אה, טוב, קיבלתי את השיחה
והיא אמרה שיצחק רוצה לדבר איתי, אז...
דיברת עם יצחק סמואל?
כֵּן. ירדתי לכלא המדינה
ודיברנו, אה...
הוא אומר לי שהוא לא עשה את זה.
קדימה, רועי. זה מה שכולם אומרים בנידונים למוות.
כן, אני יודע, אני יודע.
אבל אני חייב לומר, גימי, הוא היה... משכנע.
הוא הזכיר בחור אחר שבא לראות אותו. אה...
[מוזיקה מבשרת רעות מתנגנת]
פין.
ריצרד פין.
האם השם הזה מצלצל אצלך בפעמון כלשהו?
[נושפת]
זה היה כל כך מזמן, אני לא זוכר...
ובכן, קראתי את הקובץ
וכאשר אבקנו את הבית הזה,
ההדפסים של פין נמצאים בכל מקום בפנים.
בכל הבית.
כך?
הם היו שם. למי איכפת?
ריצרד פין אמר שהוא לא היה בבית
בליל הרצח.
זה בהצהרה שלו, בסדר?
אבל מעולם לא עקבנו אחרי זה.
מעולם לא אישרנו את מקום הימצאו
ופשוט מצאתי את זה קצת מוזר.
זה לא מוזר?
מה הכוונה שלך?
אני לא יודע. [מצחקק]
רק חשבתי שאתה ואני,
אולי נלך ונדבר איתו,
לראות מה יש לו לומר בעצמו.
למה? אני לא יודע.
זו רק תחושה.
זה כל מה שיש לי להמשיך בימים אלה.
חוץ מזה, הרופא שלי אומר שאני חייב לשמור על המוח שלי פעיל,
אז מה לעזאזל, הא?
בטח, רועי.
אני אבדוק את זה.
עדיין יש לי כמה חברים לעבודה.
בסדר.
[גימי] אני אהיה בקשר, רוי.
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
[מוצץ שיניים]
[צפירה מייללת מרחוק]
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[מוזיקת R&B עדינה מתנגנת, מושתקת]
♪ אתה ♪
♪ מה אתה רואה? ♪
[שיר נמוג]
[זכוכית מתפצפצת] אה!
[תריס המצלמה נלחץ במהירות]
[טלפון זמזום]
כֵּן. [גימי] מצאתי את הילד שלך.
מצאתי את ריצרד פין.
[גימי] בעלת הבית מצאה אותו כשהכניסה את איש הדלק.
איך הוא מת?
מנת יתר. פנטניל.
[רוי] רק חור מחט אחד.
מה?
הוא לא הרבה נרקומן.
אין סימני עקבות.
אז הוא חדש. לא ידע מה הוא עושה.
[נוף סאונד מעוות ומרעיש]
[פטפוט רדיו משטרתי]
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
אתה בסדר שם, רוי? הוא היה שם.
בזירת הפשע.
כֵּן. אתה אמרת את זה. לא.
לא, לא רק ההדפסים שלו.
הוא היה שם למחרת בבוקר כשהיינו שם.
זה מה שאתה זוכר,
לראות אותו בזירת הפשע?
ההדפסים של הבחור הזה נמצאים בבית. על כל זה.
הוא מגיע לזירת הפשע למחרת בבוקר.
אנחנו מדברים איתו.
האליבי שלו למועד הרצח
זה שהוא היה לבד בבית.
ואנחנו לא עוקבים אחרי זה.
אנחנו לא מדברים עם החברים שלו,
אנחנו לא מדברים עם השכנים שלו.
ההדפסים של יצחק סמואל היו בכל הבית.
היה לו מניע והוא הודה.
זה לא הגיוני.
ובכן, זה לא משנה עכשיו. המתים לא מדברים.
כן אולי.
אבל הם משאירים חרא מאחור.
[כוהן] מאפר לאפר, מעפר לעפר,
כך זה חייב להיות.
הו, אלוהים, רוח כל שמחתנו,
הסיבה לתענוגות שלנו,
תהילת הלילות האפלים ביותר שלנו.
[רוי] אה, גברת פין?
שמי רוי פרימן.
אני, אה...
אני מבין שזה זמן רע מאוד,
אבל אני יכול רק לשאול כמה שאלות
על בעלך?
אה... אני בעלה, אדי.
הו, אני כל כך מצטער, אדי.
היי. אה... האם הגברת פין האחרת כאן איפשהו?
[אדי] אה, לא.
היא וריצרד לא בדיוק היו ביחסים הכי טובים.
עכשיו, יש משהו שאני יכול לעזור לך בו?
הוא היה אח שלי.
אני בודק מקרה
שאחיך התעניין בו במיוחד.
לאחרונה הוא נסע לבקר נידון למוות
והוא הזכיר שהוא בעצם כותב ספר
בנושא.
תהיתי אם אתה יודע משהו על זה.
אני הולך לקחת טרמפ הביתה עם דודה גוד.
כֵּן. בסדר?
[אדי] בסדר. בסדר.
[נאנח]
אני, אה... בדיוק כאן.
כאן.
מצאתי את זה בדירה שלו.
הוא קרא לו ספר המראות.
הכותרת לא נשמעת לי הגיונית.
ספר המראות...
אייזק סמואל, הנידון למוות,
הוא אמר שזה על רצח וידר?
כן, טוב, אם ריצרד היה כאן,
הוא בטח יקרא לזה ספר זיכרונות פשע או איזה חרא.
אתה קורא את זה?
כמה שיכולתי להקפיץ.
זו חבורה של זבל משבח את עצמו,
אתה שואל אותי.
על איזו בחורה שהוא היה אובססיבי אליה בקולג.
אז, אה, אתם לא הייתם קרובים?
תראה, אני לא מתכוון לדבר רע על המתים,
אבל ריצרד לא היה בדיוק מישהו
שרצית להתקרב אליו.
כמה זמן הוא השתמש?
סמים?
לא לא.
מעולם לא ידעתי שהוא עוסק בסמים.
זה פשוט לא נראה הקטע שלו. ואז שוב, עם ריצרד,
שום דבר מעולם לא היה באמת כפי שהוא נראה.
אני מתכוון, הוא תמיד היה קצת בחוץ,
אפילו כשהיינו ילדים,
אבל בשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות, אפילו,
משהו פשוט לא נראה תקין.
מה היה שונה?
אני לא יודע. הוא היה...
נסער, פרנואיד.
בדיוק כמו שהוא נתקל בספר ההוא.
עכשיו, תקשיב, אם הייתי במקומך,
לא הייתי מבזבז על זה יותר מדי זמן.
בסדר. אני יכול לשמור את זה?
תהיה האורח שלי.
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[ריצרד] זיכרון הוא דבר הפכפך.
מה שאנחנו יכולים לזכור, מה שאנחנו לא יכולים.
רגעים נדירים שחותמים לנצח,
בנאליות שלא.
סבל כל כך כואב,
הם קבורים עמוק בנבכי מוחנו,
נשכח עד שהזמן חופר אותו בחזרה.
לא משנה מה הזיכרון, אם כי- טוב, רע, לא ראוי לציון--
זה אף פעם לא חוזר בבת אחת.
הם תמיד מחולקים לרסיסים
כמו חלקי פאזל אתה צריך לחכות כדי להשלים.
[פטפוט קלוש]
[ריצרד] כאשר תקבל עוד חתיכת פאזל...
זה ניחוש של מישהו.
חודשים, שנים, יכולים להיות עשור.
ריצרד פין.
[ריצרד] כמו שזה היה עם הרצח של יוסף וידר.
עשר שנים שלעולם לא הבנתי את זה.
[אורחים מפטפטים]
[זכוכית מצלצלת]
[ריצרד] או כפי שאני יודע עכשיו, אי הבנת זה.
[אישה מצחקקת] לא.
[שיחה לא ברורה]
[ריצרד] והכל בגללה.
לורה ביינס.
היא הייתה אחת מאותם חדי קרן נדירים
שידע הכל על הכל.
אף אחד לא עשה שימוש טוב יותר בקונטרפונקט כרומטי
מאשר רחמנינוב.
[ריצרד] רווק זוגי נכנס
תולדות האמנות ומדעי המוח.
...בין רמות קורטיזול נמוכות יותר לנטייה שלהן...
[ריצרד] תואר שני במתמטיקה.
היופי של מה שאודליקו הראה
האם זו ההפצה...
[ריצרד] דיבר חמש שפות.
[מדבר ברוסית]
[מדבר בצרפתית]
[מדבר ביפנית]
[ריצרד] היא ידעה בדיוק מי היא.
אם רק הייתי עושה אז.
[מכחכח גרון]
איך האגרוף?
איך שהסתובבת,
מחכה לרגע שלך לבוא ולדבר איתי,
חשבתי שלפחות תמציא משהו יותר טוב מ-
איך האגרוף?
לא זלזלתי.
לא רק זלזול. גם לרינג.
הו! מזדעזע ומצמרר .
אתה גורם לי להישמע כאילו אני רוצח סדרתי.
ובכן, אני יכול לומר שהכרתי אותך מתי.
[לגלג]
אני, אה, ריצרד. אני יודע.
זה על החזה שלך.
אה. ימין.
ובכל זאת, אה, הנה אתה,
חסר שם ועטוף במסתורין. נראה לא הוגן.
הו, מה יש בשם, באמת?
זה שאנו קוראים לו ורד בכל שם אחר.
הו נהדר!
עוד ברדונר.
[צוחק]
אז, אה, על מה התזה שלך?
אממ... לא! אל תגיד לי.
תן לי לנחש. בסדר. בסדר.
אה... זה כנראה משהו שנוי במחלוקת.
כנראה. כֵּן.
בסדר, התערבות מגדרית
בחלום ליל קיץ.
בּוּם.
סגור.
גיבוש זיכרון מחדש
באמצעות טיפול ברזולוציה מואצת.
אה. אחת היצירות הפחות מוכרות של הפייטן.
[צוחק]
[מצחקק]
אממ... [מכחכח גרון]
המחלקה לפסיכולוגיה. אני לורה.
מה, אתה פשוט אוהב לקרוס מיקסרים של מחלקות אחרות?
אה, אה, לא, באתי עם חבר.
ובכן, עמית, באמת. פרופסור וידר.
אני עוזר לו עם קצת מחקר
והוא מנהל את התזה שלי.
ימין.
על שחזור זיכרון
דרך הפיוס המואץ?
גיבוש זיכרון מחדש באמצעות...
כן בסדר.
לא. סליחה. אני פשוט מחמיר איתך עכשיו.
זה קצת פת.
[מצחקק]
כמה משאלות אתה מקבל?
אה. [מצחקק]
זה, אה... זה היה שייך לסבתא שלי.
קראתי איפשהו
שכאשר אישה משחקת עם התכשיטים שלה,
זה אומר שהיא מפלרטטת איתך.
הו! בֶּאֱמֶת? הממ.
ובכן, אתה לא צריך להאמין לכל מה שאתה קורא.
בסדר.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[שניהם נאנקים בלהט]
[שניהם מתנשפים]
[גונח בקול רם]
לחנוק אותי!
מה?
תעשה את זה!
[גניחות, התנשפויות]
קשה יותר!
הו! הו!
[נהנה]
[מוזיקה מטרידה אינטנסיבית מתנגנת]
[מתנשף]
[נושם עמוק]
[צוחק]
[הִתנַשְׁמוּת]
[צוחק]
[ריצרד] מאותו רגע ואילך,
זה היה כאילו היינו בלתי נפרדים.
[מוזיקה עדינה מתנגנת]
[צלצול פעמון] במשך החודשים הקרובים,
עשינו הכל ביחד.
היא גרמה לי להרגיש כמו הגרסה הכי טובה של עצמי.
[נאנח]
אז מה אתה חושב?
[לורה] מה אני חושב?
אני חושב שאתה מבריק, ריצרד.
כלומר, אנשים אחרים צריכים לקרוא את העבודה שלך.
אתה צריך לשלוח את זה ל... להארפרס, לאטלנטיק,
כל הסמרטוטים הבדיוניים הגדולים. [מצחקק]
[ריצרד] זה היה כאילו אני חווה את העולם
בפעם הראשונה דרך העיניים שלה.
אתה כל כך מוכשר. תודה.
[צלצולי טלפון]
רק, אה, שנייה אחת. מצטער.
היי אמא.
אבל לא הכל נראה ורוד.
אה הא.
כמה חודשים אחרי שנפגשנו,
אבי מת מהתקף לב.
אמי לא יכלה לממן את החדר והפנסיון שלי.
לורה רצתה לעזור
וכך פגשתי לראשונה את פרופסור יוסף וידר.
לורה. ברוך הבא!
אה, סליחה שאיחרנו.
לא בעיה. היי.
שלום!
[דלת חורקת]
נאלץ לסיים שיחה עם החבר שלנו ב-DC, בכל מקרה.
אה! ממ-ממ. ממ-ממ.
אתה בטח ריצרד.
לורה סיפרה לי הרבה עליך.
הכל שקרים, אני בטוח.
הגזמות וחצאי אמיתות.
אלה שאני יכול לחיות איתם. [מצחקק]
האם אנחנו מרגישים כמו מרטיני?
בטוח. כן!
[כולם צוחקים]
אז, ריצרד, לורה אומרת לי שאתה רוצה להיות סופר.
ספר זיכרונות ספרותי, בעצם.
מממ! אה?
אני לא מוכר.
טוב אתה רואה,
ספר זיכרונות מסורתי הוא סיפור חייו של מישהו.
הזאנר לא עוסק בשאלות של אמת,
דמיון, זיכרון, סגנון.
לזיכרונות ספרותיים יש אלמנט בדיוני, אם כך?
לא, לא, לא הייתי קורא לזה בדיוני, באמת.
לא. הו. מצטער. [מצחקק]
[מצחקק]
לא, אתה מבין, אה, של המחבר
אומר את האמת של הסיפור
כפי שהוא מאמין שזה נכון.
הֵם. כפי שהם מאמינים שזה נכון.
תפיסה עצמית וחוויה אישית
יש חלק בזה.
בסדר.
[מצחקק]
[מצחקק בשקט]
עוד יין?
אנא. כן!
[לורה מכחכחת בגרונה]
[וידר] אתה יודע משהו? [פיות בשקט]
[פיות בשקט] בעוד עשר שנים...
נסתכל אחורה לארוחת הערב הזו
וכל מה שנזכור זה
שאטו ליאווויל בארטון.
אה, אני בספק. [מצחקק]
המוח מחליף זיכרונות כל הזמן.
זה מולד לחיווט שלו.
במיוחד אם אתה שותה יותר מדי.
[מצחקק בשקט]
תעשה את הדבר.
הממ? [לורה] קדימה!
זה לא טריק מסיבות.
לַחֲכוֹת. על מה היא מדברת?
[לורה] זה עוזר להסביר על מה אנחנו עובדים.
בסדר, אז. בחר זיכרון. הממ?
מילדותך. כל דבר.
חפצים, רגעים, אנשים.
משהו שאתה יכול לזכור בקלות?
אה...
בסדר. אה... [מצחקק בשקט]
אני זוכר שהיה לנו את השטיח הירוק הזה
ו, אה...
[מצחקק] ...ארבעה דגי זהב
נקרא על שם החברה ב-KISS.
[מצחקק]
[וידר] זה זיכרון טוב.
מה דעתך על משהו שהיית רוצה שתשכח?
אממ...
ההורים שלך פגעו בך פעם?
[צוחק באי נוחות] לא.
האם אי פעם הלכת לאיבוד
בקניון או בסופרמרקט גדול?
כלומר... כשחושבים על זה, הייתה פעם אחת
הלכנו לחנות צעצועים, ו...
אני... לא הצלחתי למצוא את אמא שלי. [מצחקק]
[וידר] פחדת?
כלומר, לא חשבתי על זה
מאז שזה קרה, אבל...
כֵּן.
חיפשתי אותה בכל מקום.
ובסופו של דבר מצאת אותה?
אה... עישון בחוץ.
הא. זה מטורף.
שכחתי את כל זה.
בליבה של המחקר שלנו, אה...
המחקר של גו
היא התזה שרוב האנשים חווים טראומה,
אבל המוח חוסם את הזיכרונות האלה
מאי פעם להציג בפועל.
הטראומה שחווית באותו יום
האם אמא שלך נטשה אותך.
היית ילד. פָּגִיעַ.
והעובדה שאמא שלך עלולה להזיק לך
טראומטי מדי לעיבוד.
אז הדחקת את זה מהזיכרון.
אבל ההשפעות של הטראומה הזו
עדיין נשאר בתת המודע שלך
ולהיות חלק מהמרקם של מי שאתה.
וואו. בסדר.
[וידר מצחקק] זה...
טיפול עם ארוחת ערב.
[מכחכח גרון] לחיים.
[משקפיים מצלצלות]
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
ריצרד.
האם תבוא איתי?
יש לי משהו שהייתי רוצה להראות לך. הממ?
בסדר. [מצחקק בשקט]
[מכחכח, נאנח]
[צעדים יוצאים]
[דלת נפתחת]
בסדר. [מצחקק] זה הרבה ספרים.
אני יכול להציע לך 500 דולר לשבוע כדי לארגן את זה.
כדי לסווג אותם באופן אלקטרוני,
כשאתה יכול, עד שתסיים,
מה שאם הייתי צריך לנחש, לא יהיה בקרוב.
אני... זאת אומרת, אני לא ממש יודע מה להגיד. אה...
לורה סיפרה לי על מה שקרה לאביך
והמצב בו אתה נמצא.
אז אולי כדאי פשוט להגיד שתעשה את זה.
תודה.
[מוזיקה מסתורית מתנגנת]
[ריצרד] העבודה עבור וידר הייתה חלום.
עולמות חדשים נפתחו.
אוסף אצור של ההוגים הגדולים בעולם.
על כל שניים הייתי מקטלגת...
הייתי מוצא את עצמי קורא אחר.
אבל בסופו של דבר, כל הזמן שביליתי אצל וידר
חשף אותי למשהו שלא ציפיתי לו.
עוד ספרים? כֵּן.
הפרופסור רוצה שאתרום אותם,
אבל יש פה חרא טוב.
תגיד, אה, מה הקטע עם העטלפים?
של אבא שלו.
אסף אותם, אני מניח.
חתום גם.
ווילי מקובי. אל קאלין.
טד וויליאמס.
אתה רוצה לסיים את זה? אני חייב לעבוד.
כֵּן. בטוח.
תודה.
[וידר ולורה צוחקים]
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
[צוחק]
[צירי שער חורקים]
[לוחש לא ברור]
[ריצרד] צחוק. כֵּן.
יד מרעה זרוע.
[לורה מדברת לא ברור] [וידר צוחק]
דבר אחד ברור.
[פעמוני טלפון]
[לורה] היי, זה אני.
אני מצטער, אבל אני חייב לאכול ארוחת ערב הערב.
אני תקוע במשרד עוזר לגו,
אבל אני, אה... אני אראה אותך כשאגיע הביתה.
[ריצרד] לורה ביינס הייתה יותר מ
רק עמית המחקר של יוסף וידר .
[מוזיקה מתוחה ומטרידה מתנגנת]
[גניחה קלושה, נלהבת]
[לורה צוחקת ולוחשת]
[וידר צוחק]
[לורה] אני אמורה לעבוד.
[וידר צוחק]
[לורה] אין לך עבודת מחקר שתגיע מחר?
[וידר] כן. [צוחק]
[לורה] יש לי כל כך הרבה הערות סבלניות לתמלל. [צוחק]
[לורה ממשיכה בחוסר ברור]
[לורה צוחקת]
[לורה] תפסיק!
[לורה נאנחת]
[וידר] הו, אלוהים. אתה אוהב את זה?
[לורה] אתה יודע שאני אוהב את זה.
[וידר נושף] [לורה] אתה יודע שאני כן.
[ריצרד] למרות הזמן שלנו ביחד,
לא הכרתי את לורה ביינס בכלל.
[נושפת]
[ספר נופל]
וכשמצאתי את כתב היד הזה...
הבנתי שאני לא היחיד.
[וידר] אתה רעב?
אה, היי. לא ידעתי שאתה בבית.
מה יש לך שם? אני לא יודע.
מצאתי את זה ב, אה...
הוא היה שם מאחור מאחורי כמה ספרים.
אה. הא.
לורה. כה להוט.
אה.
בחייך. לפני שארוחת הצהריים מתקררת.
אתה אוהב לבשל, ריצרד?
אני לא ממש יודע איך.
[מצחקק] ובכן, אתה צריך ללמוד.
אולי אתה טוב בזה, אולי אתה לא, הממ?
לְנַסוֹת.
[ברכות] ממ-ממ.
לורה אוהבת גבר שיכול לבשל.
איך מתקדמים ביניכם?
אנחנו רק חברים.
אוי בחייך.
קיבלתי את הרושם שאתה יותר מזה.
זה מה שהיא אמרה לך?
אני לא צריך שלורה תגיד לי משהו כדי לדעת את זה.
אני יכול לחוש בדברים.
אני מכיר אותה כבר כמה זמן.
ימין. זאת אומרת, לעולם לא הייתי מניח...
אבל, ריצרד, היא הכניסה אותך לחיי כדי לעזור,
לא לסבך דברים.
ובשביל זה אני כאן, לעזור.
טוב, טוב.
לשם כך, אם כן,
אני חושב-- ואלה רק המחשבות שלי--
אני חושב שעדיף אם תפסיקו להתראות.
רגע מה?
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
אף אחד לא אוהב כשדברים
להיות מסובך מדי.
[כוס יין מצלצלת על השיש]
אני יוצא מהעיר לפגוש כמה אנשים על הספר שלי.
אני מדמיין מתי אחזור
תסדר איזה סידור חדש.
בתאבון.
[ריצרד] הוא חצה גבול,
אבל אף פעם לא סידרתי שום דבר.
היא סידרה לי את זה.
תִינוֹק? [רעם רעם]
אתה בבית?
[זורק מפתחות]
היי, אה...
הבאתי לך כמה דברים מבית במבוק.
אתה יודע, הכופתאות האלה שאתה אוהב.
תִינוֹק?
[ריצרד] היא נעלמה.
ואז למחרת זה קרה.
[פטפוט רדיו משטרתי]
פרופסור יוסף וידר נמצא מת.
הוכה למוות.
איזה נרקומן הודה בפשע.
[צפירה מייללת מרחוק]
קהילת ווטרפורד קולג עיכלה את הטרגדיה
והמשכתי להיות סופר חסר מוניטין,
עמלים באפלה.
[לחיצות מפתח]
ולורה ביינס?
מאוחר יותר גיליתי את זה שבוע לפני הרצח
היא הלכה לראות את סוזן אייברי,
איש הקשר של וידר במשרד הביטחון,
תובע בעלות על עבודתו של וידר.
לא, זה לא עובד ככה.
ממשלת ארהב הזמינה את המחקר.
המענק מיועד לפרופסור וידר.
אבל אני כתבתי את זה!
תראי, גב ביינס,
אני לא יודע איזה הסדר עשית עם דר וידר,
אבל אני ממליץ לך לשקול את זה עם האוניברסיטה
או ישירות איתו.
אוי בחייך! זה העבודה שלי
והוא פשוט שם את שמו על זה!
אני מצטער. האם זה כל מה שאתה יכול לומר?
זה שטויות!
אתה לא יכול פשוט לברוח מזה!
[ריצרד] אחרי הרצח, היא נעלמה.
זה היה כאילו היא נפלה ממש מעל פני כדור הארץ.
[שואף, נושף עמוק]
עד היום שראיתי אותה שוב.
[רוי] עד ש... ראיתי אותה שוב.
עד שראית אותה שוב איפה?
אה, בן זונה!
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
[פרשנות מושמעת בטלוויזיה] [פטרוני בר מפטפטים]
[גימי] אתה יודע מה? היא כנראה מתה.
[רוי] מספר הביטוח הלאומי שלה עדיין פעיל.
אין לה כתובת, אין לה נוכחות במדיה החברתית,
אין מקום עסק, כלום.
רק תמונה אחת ישנה מהתיכון.
אז מה? היא אדם פרטי.
זה אותו דבר עם וויין דוורו,
המטפלת של וידר.
אין מספר טלפון, אין היסטוריית עבודה.
עשיתי חיפוש כתובת הפוך, כלום.
זה כמו כולם מהחיים של וידר באותה תקופה
עכשיו הוא רוח רפאים מזוינת.
אתה יודע מה?
אתה גורם לי להרגיש שאני רוצה להיות רוח רפאים מזוינת.
היחידה שהצלחתי לאתר היא אשתו לשעבר של פין.
אני הולך לדבר איתה.
ומה לעזאזל היא תגיד לך?
אני לא יודע.
אולי היא יודעת משהו.
אתה יודע? יכול להיות שפין היה על משהו.
זה הרבה דברים ואולי ואם אבל.
תראה, בנאדם, אם יצחק סמואל חף מפשע
והרחקנו את הבחור הלא נכון,
בחייך.
זו הזדמנות עבורנו לעשות את זה נכון.
הבחור הודה! אני יודע שהוא הודה, בסדר?
הוא מודה שהוא היה בבית באותו לילה. הוא אומר את זה.
אבל הוא גם אומר לפני שהספיק לעשות משהו,
מישהו אחר נכנס הביתה.
WHO?
מי נכנס, רועי?
אני לא יודע.
ובכן, אם אתה לעזאזל לא יודע,
אז גם אני לעזאזל לא יודע.
אני הולך להשתין.
[פטרונים מפטפטים] [מוזיקת רוק מתנגנת ברכות]
[צופים מריעים בטלוויזיה]
[פרשן טלוויזיה] והוא מכניס עוד אחד!
הילד הזה בוער!
[נוף הקול מעוות]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
היי!
מה לעזאזל, בנאדם?
[מוזיקה דרמטית דועכת]
אני מצטער.
[מוזיקת רוק בבר ממשיכה]
[רופא] הזיות הן לרוב תוצר לוואי שכיח
של ההליך.
אבל אי פעם ראיתי רק תמונות שלה.
כן, ובכן, זה מעיד על היזכרות,
גם אם זו לא באמת היא.
אותו דבר עם קטעי הזיכרון שדיווחת.
זה אומר שהמסלולים העצביים שלך מתחילים להפעיל מחדש.
אז אני לא סתם משתגע לגמרי?
[מצחקק] רחוק מזה.
אתה למעשה מה שהיינו מכנים תוצאה טובה.
הטיפול עובד.
[מוזיקה עדינה ומלאת תקווה מתנגנת]
[אישה צועקת] [גבר] תניח את זה!
[דלת נטרקת בקרבת מקום]
[טלוויזיה מתנגנת בדירה]
[דפיקות]
[דלת נפתחת]
[רוי] גב פין?
אני מצטער להפריע לך. אני...
אתה השוטר?
רוי פרימן, כן. התקשרתי.
כן, אני בעצם, אתה יודע, אה...
[מכחכח גרון] ... פרש.
אז אני כבר לא במשטרה.
טוֹב. אף פעם לא אהבתי שוטרים.
[מוזיקה מתוחה ומטרידה מתנגנת]
לא הגיוני.
ריצרד היה הרבה דברים--
פרנואיד, הוזה,
מיזנתרופ אמיתי. [מצחקק בשקט]
אבל הוא לא היה סמים.
אז אתה חושב שמותו היה תאונה, אולי?
אני בטוחה שהכוס הזאת, אליזבת ווסטלייק,
היה מה לעשות עם זה.
אני מצטער. אני לא יודע מי זה.
כֵּן. גם אני לא עשיתי עד לאחרונה.
כלבה מטורפת.
היה להם ויכוח גדול
כמה שבועות לפני שריצרד עזב.
אליזבת... ווסטלייק?
כֵּן. [רוי] כן. בסדר.
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
ריצרד התחיל לשתות שוב.
ולילה אחד הוא חוזר הביתה בצרחות בטלפון
כולם כועסים.
הא. לא לא לא.
[דלת נטרקת] לא, לא, לא.
לא, לא, לא, אתה מקשיב לי, בסדר?
אל תשקר לי לעזאזל!
[דנה] הוא בטח חשב שאני ישנה.
בסדר, אני יודע מה עשית. כֵּן.
ואתה לא תצא מזה.
שאלת אותו פעם על מה היה הוויכוח?
ניסיתי לא לדבר עם ריצרד כשהוא היה כזה.
ימין.
[נוחר בשקט]
[דנה] אז חיכיתי עד שהוא ישן.
למחרת, התקשרתי למספר,
וקיבלתי את הדואר הקולי שלה.
מה עוד אתה יודע עליה?
יודע מה היא עושה? אתה יודע איך הם מתחברים?
אין שום דבר?
הרגע קראת לה כלבה מטורפת.
תראה, כל מה שאני יודע זה שמעולם לא שמעתי אותו מדבר
לכל אחד כזה בעבר.
אפילו לא אני.
אתה שואל אותי...
היא הרגה אותו.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[מקשי המקלדת מצלצלים]
[לחיצות מפתח]
[לחיצות מקש]
[צפירה מייללת מרחוק]
[לחיצות מפתח]
[כלב נובח מרחוק] [לחיצות מקש]
[מוזיקה מסתורית מתנגנת]
[לחיצות מפתח]
[מוזיקה דרמטית נבנית לאט]
גב ווסטלייק.
אה. מר פרימן.
[נוף סאונד מעוות]
האם נפגשנו?
אני מצטער. יש לי תנאי.
אני שוכח הרבה דברים.
טוב אני מצטער.
נפגשנו בדרך אגב לפני הרבה זמן.
וקראתי על התאונה שלך בעיתון.
אכפת לך אם אשאל אותך איפה?
איפה נפגשנו? הלוואי שיכולתי לדבר.
אבל אני צריך להגיע למשרד.
זה בסדר.
בעצם רק רציתי לדבר איתך
על ריצרד פין.
[נאנח]
עכשיו, יש מישהו שהייתי רוצה לשכוח.
למה?
אני מניח שאף פעם לא רודפים אותך,
גרם להרגיש כמוך תמיד
צריך להסתכל מעבר לכתף.
אה. כן, טוב, אתה יודע, אה...
היה לו את זה בראש
שהיה לך מה לעשות עם הרצח של יוסף וידר.
[נאנח]
אז דיברת איתו?
לא, אני לא. אה...
ניסיתי, אבל הוא נפטר.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
אני רואה. כֵּן.
אבל הוא השאיר משהו מאחור.
ספר זיכרונות.
ותהיתי אם תרצה להסתכל על זה.
אתה יכול פשוט להגיד לי מה אתה חושב.
עבדתי קשה מאוד כדי לשכוח את התקופה ההיא בחיי,
מותו של פרופסור וידר, ואני מעדיף לא לחיות אותו מחדש.
מבינה לגמרי. כֵּן.
אבל אתה יודע, אה...
יש אדם הנידון למוות
על רצח יוסף וידר
והדייט שלו מתקרב די בקרוב.
אז אולי אתה יכול פשוט, אתה יודע, להסתכל.
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
אם יש לי רגע פנוי.
גדול. תודה. תודה רבה לך.
בְּסֵדֶר. בְּסֵדֶר.
שיהיה לך יום נהדר.
אתה תשמור על עצמך, עכשיו, רוי.
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
[מנוע מופעל]
[מוזיקה דועכת]
[נאנח]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[נוף סאונד מעוות]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[צפצוף התראה על הודעת טלפון]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[נהג] זהו, בנאדם.
[כלב נובח מרחוק]
[מוזיקה דרמטית ממשיכה]
[מוזיקת מטאל רועשת מתנגנת בסטריאו]
[חבטה חזקה]
[החבטה נמשכת]
[מוזיקת ההיי מטאל ממשיכה]
[חבטות חריפות]
[חבטה חזקה] מר דוורו?
[חבטה חורקת]
מר דוורו?
[החבטה נמשכת]
[מוזיקה נכבית]
[וויין] עבר זמן מה.
לקח לי שנייה שם להציב אותך,
אבל הסיפור שלי זהה לזה שהיה אז.
פשוט אף פעם לא יצא לי לספר לך את זה כי...
כבר היה לך את הגבר שלך.
ובכן, אם זה בסדר איתך, אני רוצה לשמוע את זה עכשיו.
כֵּן? למה?
אני רק חוזר על דברים.
לוודא שכל התיבות הנכונות מסומנות,
אתה יודע?
בסדר.
נו...
פרופסור וידר מצא אותי
כשהייתי קליפה של מי שהייתי.
הוא עזר לי לעמוד על הרגליים.
הוא השיג לי עבודה בתחזוקה.
כלומר, אני זוכר את זה צלול, בנאדם.
הוא היה כמו סלבריטי.
כולם אהבו אותו.
[אישה מדברת בצורה לא ברורה]
[אישה צוחקת]
[וויין] הוא עשה כל מיני עבודות.
אני לא יודע מה בדיוק,
אבל תמיד היו אנשים מבקרים.
תודה רבה לך. [צוחק]
[וויין] אנשים חשובים.
אנשים מהממשלה,
משרד ההגנה.
הוא ניהל עבורם משפט
מחוץ למחלקה שלו במכללה.
חולי טראומה.
בדיקת תרופה שפיתח.
אני מניח שהייתי מועמד מושלם.
[טיל לוחץ באוויר]
הייתי ראשון על הקרקע בעיראק.
ראיתי את החלק שלי בזה לפני שצילמתי כדור.
לא ידעתי מה הנזק האמיתי עד שהגעתי הביתה.
פשוט לא הצלחתי להסתדר.
וידר מצא אותי ב-VA,
אמר שאני מתאים לפרופיל המחקר שלו.
איזה סוג של מחקר?
וויין, מה אם הייתי אומר לך
זאת באמצעות רפואה והצעה
אתה יכול להחליף את הזיכרון של הטראומה שלך מעיראק
עם זכרונות טובים יותר
או אולי למחוק את זיכרון הטראומה שלך לגמרי?
[מוזיקה מפחידה מתנגנת]
בנאדם, הייתי אומר תרשום אותי.
על ידי הפעלת צדדים מנוגדים של המוח,
אנחנו יכולים לשחרר את החוויות הרגשיות
לכוד במערכת העצבים שלנו.
אבל לפני שנגרום לזיכרון הרע הזה להיעלם,
עלינו להתעמת עם זה באופן מלא.
לִנְשׁוֹם.
[ירי] [אנשים צועקים]
הוא אמר שזה יעיל להתמודדות עם PTSD,
אבל זה היה רק חלק מהטיפול.
קח אחד בבוקר.
ואחד לפני השינה.
[וויין] השאר היה התרופה שפיתח.
הוא אמר שזה יכול לנגב את הצפחה.
[רוי] אבל הרגע סיפרת לי על עיראק.
האם זה אומר שהטיפול לא עבד?
אה, זה קרה לזמן מה.
הפרטים התפוגגו. לא עוד התקפי פאניקה.
אבל הכדורים האלה, אחי, אני מתכוון...
[שיעול]
... היו להם כמה תופעות לוואי מרושעות.
[יורק]
לא זיהיתי את עצמי יותר.
הייתי עושה שחור.
אין לי מושג איפה הייתי, איך הגעתי לשם.
אז הפסקת לקחת את התרופות?
ממ-ממ.
כן, בניגוד לרצונו של הפרופסור.
איפה המכונית שלך?
הגעתי לכאן במונית. [מצחקק]
אתה רוצה טרמפ?
ASPCA בעיר קונה את הגזירה שלי לכלבים.
אתה בטוח? כן אחי. המושב פנוי.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[דלת המכונית נפתחת]
[רוי] האם אתה יודע משהו על לורה ביינס?
או בן אדם. אני לא חושב שמישהו באמת הכיר את לורה ביינס.
היא ווידר היו עניין, כן?
אני לא יודע כלום על זה.
לפי מה שהוא אמר, היא רק עוזרת מעבדה, לא יותר.
כלומר, אולי היא תרצה להיות.
אבל אם הם היו, מעולם לא ראיתי את זה.
לא שלא ראיתי אחרים.
הייתי מגיע אל הבית מדי פעם,
לתקן את זה ואת זה.
[הֵאָנְחוּת]
[שניהם גונחים]
היו הרבה נשים.
הוא גם רשם תיעוד שלהם.
איזה סוג של שיא?
[וויין] הייתה לו אחת ממצלמות וידיאו מהבית הספר הישן.
[אישה מתנשפת בסרטון]
אני מניח שהוא אהב לחזור על מעללי העבר שלו.
[רוי] האם לורה ביינס קראה לו אי פעם על זה?
[וויין] לא, בנאדם. הפעם היחידה ששמעתי אותם מחליפים מילים
היה על עבודת מחקר שהם כתבו.
אבל בלילה שבו הוא נהרג, היא ופין,
הם באו אל הבית
והיה איזשהו ויכוח.
[וידר] אנחנו צריכים לנהל שיחה רציונלית
בלי כל האשמה הזאת.
[ריצרד] אתה משקר לעזאזל! [לורה] הוא לא משקר!
הו! אתה רוצה להגן עליו עכשיו? אני לא צריך הגנה.
על מה הם רבו?
לעזאזל אם אני יודע, פין ממש התעצבן.
יודע מה? תזדיין את שניכם.
אתם ראויים אחד לשני. אתה פאקינג צוחק עלי?
[וויין] הוא עזב ואני הלכתי לצאת מקדימה,
דבר איתו, אולי תראה מה זה מה.
אבל הוא פשוט... נעלם.
או שהוא מעולם לא עזב.
[ציפור צווחת]
[רוי] בהצהרה של פין, הוא אומר שהוא היה לבד בבית
בזמן הרצח.
ובכן, זאת אומרת, אני יכול להגיד לך רק מה ראיתי.
מה עם לורה? אתה רואה אותה עוזבת?
כן, אחר כך במונית.
אז לאן הלכת?
הרגיל שלי. וורן הזקן.
הברמן שם, דיאן,
אפילו היא הייתה אחת מבנותיו של הפרופסור.
הוא היה איש טוב.
הוא איבד את דרכו, זה הכל.
זה יכול לקרות לכל אחד מאיתנו.
אבל זה כמו שהתנך אומר.
אל תשפוט פן תישפט גם אתה.
תודה על ההרמה.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[דלת הבית נפתחת]
[דלת נסגרת]
[לחיצה על לוח המקשים של הטלפון]
כֵּן. זה אני.
הוא בבית.
[מוזיקה מתוחה ומבשרת רעות מתנגנת]
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
[צפירה מייללת מרחוק]
דיאן לינץ.
[נאנח]
[מוזיקה מסתורית מתנגנת]
[מוזיקה מותחת בונה]
[מוזיקה מותחת ממשיכה]
[דפוק בדלת]
קריאה מאוד מאוד מעניינת.
אתה לא מתכוון להזמין אותי להיכנס?
[רוי] אני יכול להביא לך מים?
אולי קצת וויסקי.
אני, אה... אין לי כאלה בבית.
רופאים. [מצחקק] [מצחקק]
אני אפילו לא זוכר את הפעם האחרונה ששתיתי.
אחד היתרונות הבודדים של מצבך, אני מניח.
אתה לא זוכר את הזמנים הרעים.
גם אני לא זוכר את הזמנים הטובים.
זה חבל.
[שעון מתקתק]
בטח קשה--
אין זיכרון של חברים, משפחה, ניסיון עבר.
אין הקשר למי שאתה. המקום שלך בעולם.
אני לא יכול לדמיין איך זה,
להרגיש כל כך אבוד.
כה לבד.
אז מה חשבת על הספר של פין?
זה היה...
חבורה של שטויות.
אז שניכם הייתם, אה... אף פעם לא אוהבים?
לא. זו הייתה רק הפנטזיה הקטנה שלו.
אנשים ממציאים דברים כל הזמן.
לשקר כדי להגן על עצמם.
היסטוריות ייצור יופיעו יותר ממה שהם
כי המציאות כואבת מדי.
דיברתי עם וויין דוורו. הממ.
נראה היה שהוא אישר הרבה ממה שיש שם.
וואו. עוד עד אמין. הגיוני, אבל.
הרבה וטרינרים שסובלים מטראומה
פנה להמצאה אסקפיסטית - משחקי וידאו,
פּוֹרנוֹגרַפִיָה.
אז הוא המציא את המחקר המחקרי
וידר עבד גם על?
לא. וויין היה שותף לזה.
אבל אם אני זוכר נכון,
הוא לא הגיב בחיוב לפרוטוקול.
הוא התרעם על מה שזה עשה לו.
הוא היה נוטה להתקפי כעס, תוקפנות.
נראה שאתה יודע עליו המון.
ובכן, תמללתי את הערות החולה של וידר. כולם.
לפעמים אתה לומד דברים שאתה מעדיף שלא למדת.
הוא אמר שווידר מתכוון
על פרסום הממצאים שלו, אז...
זה מה שאתה עושה. אתה עובד שנים
ואז אתה מפרסם את הממצאים שלך.
אבל הוא מת לפני שזה הושלם.
אתה מרגיש שהוא נתן לך את הקרדיט שמגיע לך?
הוא מת לפני שהצלחנו לפתור גם את זה.
[מוזיקה מתוחה ומותחת מתנגנת]
תרופה שיכולה לעזור לאנשים לשכוח טראומה מהעבר.
נראה לי שמישהו יכול לעשות
הרבה מאוד כסף יצא מזה.
עכשיו אתה חושב שמישהו הרג אותו בשביל כסף.
אולי אין לך זיכרון, מר פרימן,
אבל יש לך די דמיון.
אנשים הורגים מהרבה סיבות שונות.
פניתי לסוזן אייברי,
איש קשר DOD של וידר.
אני יודע מי זו סוזן אייברי.
היא שיתפה פעולה עם וידר במשך עשרות שנים.
אז גם אתה יודע
שהיא השתלטה על המחלקה שלו בווטרפורד.
הממ.
אתה יודע, השיחה הזו הייתה הרבה יותר טובה
עם וויסקי.
פעם אהבת משקה טוב, רוי.
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[איש 1 בטלוויזיה] עכשיו תתקשר למחזה.
אני אתן לך חמש שניות לפתוח את הרובים שלך.
אחד.
שתיים.
שְׁלוֹשָׁה.
[איש 2] מספיק כיף. פתח אותם.
[איש 1] הארי, גקסון, קח את החומרה.
דוק!
עוד מישהו רוצה לנסות את מזלו?
[איש 1] תתחיל לזוז!
קדימה, תמשיכי לזוז, כולכם!
[נאנח]
[פיהוק]
[נושפת]
[צירים חורקים]
[מוזיקה עדינה ומבשרת רעות מתנגנת]
[מוזיקה קודרת ומעייפת מתנגנת]
[סיבובי מנוע]
[המוזיקה מתעצמת]
[יריות]
[צמיגים צורחים]
[התרסקות רועשת ומטלטלת]
[קליקות אקדח]
[כלב נובח מרחוק]
[מוזיקה מתוחה ומטרידה מתנגנת]
אה, לעזאזל.
[קו הטלפון מצלצל]
[מפעיל] 911. מה מצב החירום שלך?
כן, אה, אני רוצה לדווח על ירי.
מר פרימן, אני הולך לקרוא לך את זכויותיך.
יש לך זכות לשתוק.
אם תסרב לזכות זו,
כל דבר שאתה אומר יכול לשמש נגדך בבית משפט.
יש לך זכות לעוד.
אם אינך יכול להרשות לעצמך עורך דין,
אחד ימונה לך על ידי בית המשפט.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[רוי] כולנו סיימנו?
תיק סגור.
עוד אחד מהספרים.
[רוי] בוא נלך לחגוג. אני קונה.
כֵּן. תן לי לתפוס אותך.
אני אחכה לך במכונית.
[קצין] אם אינך יכול להרשות לעצמך עורך דין,
אחד ימונה לך על ידי בית המשפט.
אתה מבין את הזכויות שהקראתי לך זה עתה, אדוני?
[פטרוני הבר מפטפטים]
אתה יודע, אתה בן מזל אחד.
מצלמות האבטחה האלה תפסו אותו מנסה לדרוס אותך.
יהיו הרבה סרטי בידוק,
אבל, אה, זה יוכיח שזו הגנה עצמית.
תודה שירדת.
כן, כמובן.
היית עושה בדיוק את אותו הדבר בשבילי.
CSI מצא שני בקבוקונים של פנטניל
במשאית של דוורו--
אותו חרא שהרג את פין.
הם קוראים לזה רצח.
מה?
דוורו הרג את פין?
בשביל מה?
לעצור אותו לזהות אותו על הרצח של וידר?
בטוח. הגיוני.
לא. לא, זה לא הגיוני לעזאזל.
בספר המחורבן שלו,
פין מצביע ב-100% על אליזבת ווסטלייק,
לא לדברו.
משהו לא בסדר.
כן, משהו לא בסדר.
משהו לא בסדר איתך, רוי.
יצחק שמואל ביצע את המעשה הזה.
יצחק סמואל הודה בכך.
בעוד חודש,
יהיה צדק והוא ימות.
ואתה יכול להמשיך הלאה ולשכוח מכל זה.
האם הייתי שוטר טוב?
היית שוטר טוב? מה?
על מה לעזאזל אתה מדבר?
האם הייתי טוב בעבודה שלי?
או שהייתי שוטר גרוע? הייתי שוטר חרא?
האם הייתי סנופית עצלנית
מי בדיוק סימן את הכרטיס שלו והופיע?
רועי, היית אחד הטובים.
היית שוטר מעולה.
השם שלי לא מופיע באף אחד מהסימנים.
מה?
בתיק וידר.
השם שלי לא מופיע על אף אחד מהפקידים.
לא דוח האירוע...
לא גיליון העד,
ממצאים משפטיים, הודאתו של שמואל.
אף אחד מזה.
זה רק השם שלך...
על כל זה.
[נושף] מה אתה מנסה לומר, רוי?
חזרתי אחורה דרך 30 שנה של תיקי תיקים.
שלושים שנה.
כל אחד, כל מסמך, כל אחד...
חתמנו יחד.
השם שלי ממש ליד שלך.
חוץ מזה.
למה?
[צוחק בלי רחמים]
אני מבין מה אתה עושה כאן, רוי.
ראיינת את כולם.
עכשיו אתה הולך להאשים אותי.
ישוע המשיח, רוי,
אתה איזה חתיכת עבודה מזוינת.
אתה בא לביתי משום מקום,
מבקש את עזרתי,
ועכשיו אתה מאשים אותי?
[מוזיקה עדינה, נוגה מתנגנת]
לך תזדיין, רוי.
לך תזדיין.
[מוזיקה דועכת] [פטרוני בר מפטפטים]
[דלת נפתחת, נסגרת]
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
[מרחרח]
[פטפוט בר נמוג]
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
[המוזיקה מתעצמת]
אני לא רוצח!
[תריס המצלמה נלחץ]
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
אתה במצב נדיר הלילה.
איפה היא?
היא לא תיכנס לזמן מה, רוי.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
[מנקה את הגרון]
[המוזיקה מתנפחת]
[מוזיקה מתרככת בפתאומיות]
[מוזיקה מתוחה ודרמטית מתנגנת]
[מוזיקה דועכת] [ציוץ ציפורים]
[מקשקש בקרבת מקום]
[נפילות רגליים מהירות]
[משקפיים מצלצלות]
[פטרוני הבר מפטפטים]
[מוזיקת רוק מתנגנת קלוש]
בסדר. אה הא.
אני בחוץ.
הו, אל תיקח את המכונית שלי, רוי.
[שירה] היי, אני אחזיר את זה מחר.
[צוחק]
מה שעשית, לעולם לא אשכח.
[מפתחות מצפצפים]
מָחָר.
[מתנשפים]
[פעמון דלת מצלצל]
אנחנו עדיין לא פתוחים. [דלת נסגרת]
היה שם בחור זקן אפור שיער
נהג לנהל את המקום הזה?
אריק? אריק אוטול?
כן, הוא פרש. יש משהו שאני יכול לעזור לך בו?
זה המקום של הפופ שלי עכשיו.
כן, אני מחפש אישה שעבדה כאן גם.
קוראים לה דיאן. אה, אתה מתכוון לדיאן לינץ?
כן בטח. יש לך רעיון איפה אני יכול למצוא אותה?
כן, ממש ב-Calvary Catholic.
היא מתה לפני כחמש שנים.
אה, אתה לא אומר?
זִיוּן. [מצחקק]
[ברמן] האם היא חברה או משהו?
אה, היא נתנה תצהיר בתיק שעבדתי עליו.
בדיוק עקבתי אחרי. אז אתה שוטר?
פעם היה.
נו...
עליי.
סבא שלי היה שוטר.
רק לאחרונה נזכרתי שבעצם, אה...
אני אוהב לעשות את זה.
לא כולנו?
לדיאן.
היי. [מכחכח] אכפת לך אם אשתמש בשירותים שלך?
ממש מעבר לפינה, הצד השני של תיבת הנגינה.
תודה.
[נוף סאונד מוזר ומעוות]
[מוזיקה צורמת, מתנגנת]
[מִכְנָסַיִים]
[מוזיקת מקהלה מתנגנת] [פלאשים מתבכיינים]
[דופק] [טלפון מצלצל]
שלום? [סוזן] מר פרימן?
זו סוזן אייברי שמחזירה לך שיחה.
חפץ בוטה לראש. [מצלמה מהבהבת הד]
אממ, סוזן? ממכללת ווטרפורד.
יש לי משהו בשבילך.
[שיעול]
אתה בטוח שאני לא יכול להביא לך כוס מים?
לא, לא, אני בסדר.
אמרת שיש לך משהו בשבילי?
אני לא יודע איפה המקור.
כנראה במחסן ב-DOD, אם הייתי צריך לנחש,
אבל זה העותק היחיד שהיה לי מהתקופה שלי שם.
אפקט המראה.
וידר היה די גאה בעבודה הזו.
הוא חשב שזה יעזור לאנשים
שסבלו מהטראומה שלהם.
זה מחקר שראוי לפרס. זה מעולם לא פורסם?
לפחות לא בשמו.
אני לא מבין.
אני מבין שלא קראת את הספר שלה.
היא עדכנה את המחקר של וידר בממצאים נוספים
היא חיסלה יחד במשך השנים
היא קיבלה את הדוקטורט שלה.
אז היא גנבה את העבודה שלו?
זה קורה כל הזמן במחקר אקדמי.
חוץ מזה, מי יפגין?
וידר מת. אבל נדבקת בזה?
זה לא כל כך פשוט.
לפני מותו של וידר,
לורה ביינס באה אליי עם כתב היד הזה.
כן, שמעתי שהיא לא הייתה מאושרת.
[סוזן] היא טענה שהעבודה היא שלה.
וידר לא נתן לה את הקרדיט שמגיע לה.
זה שטויות! הוא לא יכול פשוט לברוח מזה!
אז איך היא פרסמה את זה?
הפצנו את זה
במספר בתי חולים VA,
אבל סדרי העדיפויות של המחלקה השתנו.
כמה שנים לאחר מכן לאחר שהתחלתי לעבוד כאן,
מצאתי את ביקורת הספרים שלה.
אז... למה לא הלכת אחריה?
[סוזן] לא היה מה לרדוף אחריה.
הפרויקט נסגר.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
וידר גר כאן בסביבה, נכון?
על ערמון. כנראה שהבית עדיין ריק.
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[מנורות מזעזעות]
חפץ בוטה לראש.
[נאנח עמוקות]
[גימי] יש סימן לזה?
לא. זוג עטלפים במוסך, אבל.
[מוזיקת מקהלה קודרת מתנגנת]
[שיחה לא ברורה]
אחד חסר, נכון?
המטפל שם אמר שכולם חתומים על ידי היכל התהילה,
אז כנראה שווה הרבה כסף.
אתה רוצה ללכת לדבר איתו?
אני אעשה זאת. בחייך. אֲדוֹנִי.
[מוזיקה מותחת מתנגנת]
[מוזיקה מותחת ממשיכה]
[הקשה משעממת]
[נושפת]
[מוזיקה מותחת ממשיכה]
[אליזבת] מה יש לך שם, רוי?
מעולם לא מצא את נשק הרצח
ממקרה וידר, נכון?
שמת את זה כאן?
[גימי] תחזיר אותו לחור, רוי.
[מוזיקה קודרת מתנגנת]
שניכם, היכנסו פנימה.
למה לא יכולת פשוט להקשיב לי?
פשוט לא יכולת לשחרר את זה, נכון?!
מה עשית, גים?
מה עשיתי?
ניקיתי את הבלגן המזוין הזה.
לפני עשר שנים. אתה לא זוכר כלום מזה?
מה דיאן עשתה? דיאן?
היא סיפרה לי מה שאתה יודע.
דיאן לינץ?
תתרחק ממני!
[אליזבת] מהבר האהוב עליך.
היא הייתה אחת המטופלות של וידר.
די, לורה.
אמרתי לך שאני אדאג לזה.
אה.
[מצחקק]
אתם מכירים אחד את השני?
אני רואה.
אז, אתם בזה ביחד?
[מצחקק] תזיין אותי. [רוי] לא, הבנתי.
הבנתי, גימי.
אשתך חלתה ממש.
נקלעת לחובות עמוקים.
היא באה, משלמת לך להרוג את וידר
כדי שהיא תוכל לפרסם את ספרה,
ואתה, מסילת הברזל יצחק שמואל,
לכסות את הכל.
לא לא לא לא לא. לא שילמתי לו כדי להרוג את וידר.
לא נפגשנו עד אחרי התאונה שלך.
החיים שלי נהרסו.
עמדתי בפני אובדן שנים של מחקר קליני.
השם לורה ביינס
תמיד יהיה קשור למה שקרה.
ואז השותף שלך הופיע ושאל כל מיני שאלות.
לא ידעתי מה הוא רוצה, אבל הוא לא הרפה
וכל כך פחדתי.
הו, לך תזדיין, לורה!
[נאנח] אז, אני... עזבתי.
עברתי, שיניתי את שמי, התחלתי מחדש,
השלים את המחקר ופרסם את הספר שלי ,
בתקווה שלעולם לא אראה אותו שוב.
אבל אז, לפני כמה שנים,
ריצרד פין התחיל לחטט.
היא סופרת. אליזבת ווסטלייק.
אבל היא שינתה את זה. פעם זו הייתה לורה ביינס.
היא בטח לקחה את עבודתו של וידר לאחר מותו.
אתה שואל אותי, היא זו שהרגה אותו.
[אליזבת] ואז איכשהו, השותף שלך מצא אותי
והוא הסתובב עם ידו החוצה,
והפעם זה בשביל כסף.
כל זה, כל זה סתם שטויות, רוי.
אני לא משקר. הוא סחט אותי.
הוא אמר שהוא יפרסם הוכחה שהספר שלי לא היה העבודה שלי
אלא אם כן שילמתי לו.
אז, הרגת גם את ריצרד פין
למקרה שהוא קיבל את אותו רעיון?
[גימי] לא הרגתי אף אחד.
היא הרגה את פין כמו שהיא הרגה את וידר.
פין כותב ספר על הרצח
והוא חושב שהרגת את וידר.
אתה צריך לדבר איתו.
[גימי] עם הידיים של אנשים אחרים.
בסדר.
אני אומר לך, לורה,
אתה יכול לזיין כמה שאתה רוצה, אבל אני לא...
[גימי] דוורו כבר היה רוצח מאומן.
עם פין מהדרך, היא גרמה לו לרדוף אחריך.
הוא בבית.
חכה עד שהוא יעזוב ואז תטפל בזה.
[צרוח צמיגים] [פיצוץ יריות]
היא מניפולטורית, רוי.
היא מתמרנת אותך עכשיו.
היא גורמת לאנשים להיכנס ולעשות את העבודה המלוכלכת שלה
ואז היא פשוט מחליקה משם.
היא צריכה לתת דין וחשבון.
[יריית אקדח] [נהמות]
[גוף חובט על הרצפה]
[מוזיקה מתוחה ומבשרת רעות מתנגנת]
הממ, זה דבר כל כך מצחיק, המוח,
הדברים שהוא יכול לחיות איתם
ואת הדברים שהוא פשוט לא יכול לשאת.
כדי למות בחוסר ידיעה משניהם,
עכשיו זה...
הו, זה סוג מיוחד של אושר.
[יְרִיָה]
[גוף חובט על הרצפה]
[מייבב בשקט]
[נהמות]
[גימי נושף]
[נושפת]
[מוזיקה דרמטית ומטומטמת מתנגנת]
מה עשיתי...
עשיתי בשבילך.
[מוזיקה מלנכולית מתנגנת]
[מוזיקה מטרידה מתנגנת]
[כתב בטלוויזיה] חדשות מעולות ברצח בן עשרות שנים
בחוץ במכללת ווטרפורד
כראיה טרייה ברצח האכזרי
של פרופסור לפסיכולוגיה יוסף וידר
משחרר אדם הנכלא למוות.
[שערים מצלצלים] [מפתחות מתרוצצים]
אייזק סמואל בן ה-29 הורשע ברצח נקמה
והיה אמור למות בזריקה קטלנית
תוך חודש בלבד.
אבל מידע שנחשף בעקבות רצח כפול
ביום שלישי האחרון בביתו הנטוש של וידר
מספר סיפור מסוג אחר.
[רופא] תן שם שלושה חפצים בחדר הזה.
כיסא, מנורה... שעון.
ושלושה חפצים לא בחדר הזה.
כוס יין, עיתון, אקדח.
התאריך של היום?
21 באוקטובר.
מקום הלידה שלך?
לארקסוויל, פנסילבניה.
[רופא] שם אמך?
פירנצה.
[רופא] שם אביך?
גורג.
[רופא] חטיבת הביניים שלך?
צד דרומי.
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
טוב מאוד.
נראה שהטיפול היה מאוד יעיל.
זה בטח משמח להיות מסוגל לזכור שוב.
כֵּן.
[כתב בטלוויזיה] הבלש לשעבר
שחקר את המקרה לפני עשר שנים,
רוי פרימן,
היה מכריע בהבאת הצדדים האחראים
לצדק.
הוא חשף עלילת רצח בשכר מעוותת
עם שורשים במשטרת מחוז וושינגטון
והקהילה האקדמית של ווטרפורד.
מר פרימן, בלש מעוטר מאוד,
עזב את המשטרה לפני כמה שנים
בעקבות תאונת דרכים...
[קולו של הכתב דועך]
[מוזיקה מלנכולית מתנגנת]
[מוזיקה מתכהה]
[נאנח]
[מוזיקה אפלה ודרמטית מתנגנת]
[לורה] פרופסור וידר היא רופאה. הוא נשבע.
שמור עליהם מפגיעה ואי צדק.
אה הא. ובכן, גם היא נשבעה.
שנינו עשינו זאת.
להיות ולהחזיק, במחלה ובבריאות.
היא באה אליו לפני חצי שנה
על איזו, אה, טראומה לא פתורה.
אתה יודע, אני פשוט לא מאמין לך.
אביה האלכוהוליסט, היא הייתה...
היא חששה שהיא חוזרת על דפוסים
בנישואיך.
היא הייתה פגיעה והוא פשוט ניצל.
אני מצטער שאני צריך להיות זה שאומר לך את זה.
ובכן, למה אתה? הא? סתם בשביל לעזאזל?
אתה רוצה שאאמין שאתה סוג של שומרוני טוב
מי רק חשב שאני צריך לדעת שאשתי מזדיינת אותה מתכווצת?
האם זה זה?
[מוזיקה דרמטית מתנגנת]
למקרה שאתה רוצה הוכחה.
ומה יש בזה?
אשתך.
[דיאן גונחת בלהט בסרטון]
[מוזיקה מתכהה, הופכת לאימה]
[מוזיקה בגוקבוקס] ♪ הו, אה, האומללות שהיו לי... ♪
[ייפחה]
רק תן לי ללכת.
תתרחק ממני לעזאזל!
תפתחי את הדלת, דיאן. תפתח את הדלת!
[דיאן] תעזוב אותי בשקט!
[ייפח] רק תן לי ללכת.
[מוזיקה מלנכולית מתנגנת]
[ברזי עטלף מהדהדים בכבדות]
[מוזיקת מקהלה מתנגנת בתקליט]
הו! לחזור כל כך מהר?
[צוחק]
[מצחקק]
אני... אני מצטער.
[חבטות עטלף] [נהמות]
[מוזיקה מתוחה מתנגנת]
לא.
[נהמות]
[מוזיקה למקהלה ממשיכה]
[וידר צווח]
[וידר נאנח]
[מוזיקה דרמטית מתנגנת] [מכות נמשכות]
[מוזיקה נבנית לאט]
[וידר נאנק]
ישו המשיח המזוין!
רועי!
[מוזיקה יורדת פתאום]
[מוזיקה רכה ומתוחה מתנגנת]
[גרידת חפירה]
[מוזיקה קודרת ומהורהרת מתנגנת]
[הִתנַשְׁמוּת]
בוא נעשה את זה.
[מוזיקה נוגה מתנגנת]
[קליקים]
[לחיצה על מגזין]
[מוזיקה מלנכולית מתנגנת]
[מוזיקה דועכת] [שעון מתקתק]
[קולי מקהלה חגיגיים] [מוזיקה תזמורתית קודרת מתנגנת]
[המוזיקה מתעצמת]
[מוזיקה דועכת]
[Hey Hey מאת LA Edwards מנגן]
♪ ובכן, זו עליית ירח בשעות היום ♪
♪ כן, זה חושך צלול ♪
♪ במדבר ובמסדרונות ♪
♪ איכשהו אתה תמיד מושך אותי קרוב ♪
♪ כולם לבושים בזהב ♪
♪ הייתי טיפש ♪
♪ עשיתי מה שאמרת לי ♪
♪ אבל אין מנוחה לבודדים ♪
♪ האם הרשעים באמת שבורים? ♪
♪ כן ♪
♪ היי, היי, חמודה מתוקה ♪
♪ היי, היי, אני שונא לראות אותך נופל ♪
♪ כמו כדור תותח ♪
♪ אולי אתה לא מלאך אחרי הכל ♪
♪ עכשיו אתה אומר שאתה לא מכיר אותי ♪
♪ אבל הפכת אותי למי שאני ♪
♪ וזה לא קשור לתחושה ♪
♪ האם אתה יכול לחיות עם מה שעשית? ♪
♪ מה עשית ♪
♪ כן ♪
♪ היי, היי, חמודה מתוקה ♪
♪ היי, היי, אני שונא לראות אותך נופל ♪
♪ כמו כדור תותח ♪
♪ אולי אתה לא מלאך ♪
♪ היי, היי, חמודה מתוקה ♪
♪ היי, היי, אני שונא לראות אותך זוחל ♪
♪ כמו כדור תותח ♪
♪ אולי אתה לא מלאך ♪
♪ אולי אתה לא מלאך אחרי הכל ♪
[מוזיקה דועכת]
[מוזיקה אפלה ומבשרת רעות מתנגנת]
[מוזיקה דועכת]
Downloaded from subtitlesnest.com