Hej Violette.
- Goddag hr. - Hvor er Eugénie?
Hun er i haven. Hun plukker grøntsager med Louis.
Er mit bad klar?
Bare en gryde mere med varmt vand.
Tak skal du have.
Violette.
Tak skal du have.
Mm.
Eugénie, det er lækkert.
Hvem er du, unge dame?
Det er Pauline, min niece. Jeg passer hende i dag.
Sæt dig da.
Tak hr.
Jeg råder dig til at spise det med en ske. Det gør hele forskellen.
Violette, hvis du er færdig, kan du så komme her?
- Jeg er færdig. - Du kan tage over. Tak skal du have.
Kalvelænden, tak.
Okay.
Tak skal du have.
Når du er færdig, kan du få krebsene.
Vandet koger.
Se, vi tilføjer fisken.
Vil du hjælpe mig?
Det er godt.
Fortsæt.
Læg det derovre.
Jeg forbereder quenellerne.
Må jeg få cremen?
Tak skal du have.
Det er tid til at tage kalvekødet ud, tak.
Grøntsagerne, Violette.
Tak skal du have.
Hanekammen.
Violette, si venligst smørret.
Ja Hr.
Tak skal du have.
Pauline, kom her.
Lugt det her.
- Dufter godt? - Ja.
Smag det.
Husk smagen.
Du vil sammenligne, når det er blevet afklaret.
Genkender du denne sauce?
Ingen.
Kan du nævne ingredienserne?
Korte ribben.
Røget bacon.
Rød peberfrugt.
Svampe.
Fennikel.
Tomater.
Appelsiner.
Vin.
Ja, flammet.
Persille. Timian.
Laurbærblad.
Spidskommen.
Enebær.
Kryddernellike.
Fortsæt.
Det er alt, tror jeg.
Der er også paprika og cognac.
Og for at blødgøre vinens syre tilsætter vi ribsgele.
Værsgo.
En Bourguignotte sauce.
Bravo.
Forbløffende pige.
Ja.
Her, Violette.
Vinen, tak.
Forsigtig.
Du dypper slev.
Så drysser du...
...fonden over æggehviden...
...for at filtrere afskummet.
Sådan får du en dejlig klar bouillon.
Fortsæt.
Smag.
Er det anderledes, nu hvor det er afklaret?
Ja. Det er ikke så stærkt.
Hvad du mister i smag, får du i farve.
Før var smagen stærkere og grovere.
Nu er det mere subtilt.
Jeg siger, at vi skal vente lidt endnu på ham.
Rabaz gjorde trods alt en god gerning i dag
ved at hjælpe en ung mor med at føde.
- Hvad siger du, Magot? - Mm.
Og dig, Beaubois?
Jeg er enig med dig, Grimaud.
Mennesket er det eneste dyr, der drikker uden tørst.
Vin er den intellektuelle side af et måltid.
Kød og grøntsager, materialesiden.
Værre end sult er ikke at vide, hvornår du vil spise.
Her er Rabaz.
Undskyld mig, kære venner, jeg var nødt til at gå hjem og skifte.
En dejlig lille pige blev født i dag.
Vi kunne næsten ikke modstå at smage consomméen.
Efter sin store indsats kastede den nyfødte sig grådigt
ved hendes mors bryst til hendes første måltid.
Det vækkede min appetit.
Denne consommé er så blid.
Her.
Åh.
Hvilket perfekt udtryk.
Puligny-Montrachet, min ven.
Tak skal du have.
Har du det dårligt, Eugénie?
Jeg... Jeg har det fint, jeg...
Jeg skal nok klare mig.
Vi skylder Antonin Carême vol-au-vent.
De siger, at han opfandt det ved at snuppe en forkludret butterdej fra ovnen.
Tror du på den historie?
Vi er ikke historikere.
Men vi kan godt lide en god historie, selvom den er usand.
Hvilken ekstraordinær skæbne.
Barnet blev forladt på gaden i en alder af otte.
Siden hans død er konger blevet detroniseret,
men Carême, den geniale konge af gastronomi,
står stadig.
Ingen rivals herlighed har kastet en skygge over hans.
Når jeg tænker på Carême, ser jeg et skrøbeligt barn bære et bundt,
forladt i Paris på højden af revolutionen.
Grædende hører han sin far fortælle ham
ikke at komme hjem, for der er ikke mad nok
for ham og hans 14 søskende.
Det er utroligt, han så aldrig sin familie igen,
selvom han aldrig forlod Paris efter det.
Vent, gør det langsomt.
Jeg starter forfra.
Var vol-au-vent god?
- Det er det bedste, jeg nogensinde har spist. - Ah.
Gør din mad færdig.
Mm.
Kan du lide det?
Ja.
Fiskekødet er meget skånsomt.
Hm.
Clos-Vougeot!
Godt gået, Rabaz.
Fremragende.
Gode gamle Rabaz.
Mm.
Gud skabte vand, men mennesket skabte vin.
Mm! Det er fabelagtigt.
Jeg har en god historie om Clos-Vougeot til dig.
I 1364, pave Urban V
ville forlade Avignon og vende tilbage til Rom med sit Hof.
Og... Åh, min Gud.
Jeg er enig, Grimaud, al samtale skal ophøre
når en trøffelkalkun dukker op.
Men dette er kun kalvekød med braiseret salat.
Meget godt. Petrarca fortæller os, at kardinalerne
havde intet ønske om at forlade Avignon.
De forestillede sig et elendigt liv langt fra deres Bourgogne-vine.
Modstanden var så stor
paven truede med at ekskommunikere abbeden i Cîteaux Abbey,
Jean de Bussières,
skulle han ikke ophøre med at forsyne Avignon med Clos-Vougeot.
Efter Urban Vs død,
hans efterfølger, pave Gregor XI,
ophævede straks truslen om ekskommunikation
for at hans hof atter kunne nyde Clos-Vougeot.
Mmm.
Violette.
Her.
Altid imponerende.
Storslået.
Der er is indeni.
Det er et mirakel.
Nej, ikke et mirakel,
blot en videnskabelig reaktion.
Pisket æggehvide er en fremragende isolator.
- Virkelig? - Isen forbliver frossen.
Virkelig? Det vidste jeg ikke.
En amerikansk fysiker opdagede dette fænomen,
hvilket gav Balzac ideen til at skabe desserten.
Jeg ser.
Balzac, køkkenchefen på Grand Hotel.
- Åh ja. - Det er ham, der har skabt...
- Absolut. - Hvad hedder den igen?
Bagt Alaska.
OKAY.
Så i sidste ende er det en videnskabelig dessert.
På en måde.
Hvad hedder det?
Bagt Alaska.
Hvorfor Alaska?
Jeg ved ikke.
Eugénie!
Tak skal du have.
- Det var fuldstændig udsøgt. - Tak skal du have.
Vi savner dig i spisestuen.
Ja, hvorfor spiser du aldrig sammen med os?
Dodin, kan du ikke gøre noget for at få Eugénie til at slutte sig til os?
Det er op til Eugénie.
Det er simpelthen ikke muligt.
Hvorfor ikke? Det må være.
Din tilstedeværelse ville blive meget værdsat.
At gøre... For at gøre tingene rigtigt, skal jeg være her.
I køkkenet.
jeg bare...
Jeg taler med dig i spisestuen gennem, hvad du spiser.
Hvad mere kan jeg sige?
Og der er ikke noget, du spiser, som jeg ikke også spiser.
Pighvarren f.eks.
Jeg smagte det før dig, da det blev leveret i morges. JEG...
JEG...
Jeg indåndede dens duft,
Jeg vendte den, strøg den hvert øjeblik, den var i dette køkken.
Jeg kender dens farve udenad,
konsistens og jævn smag.
Uden at have taget en bid.
Så denne pighvar gav dig ikke mere, end jeg modtog.
Nu, mine herrer, afsted til salonen.
Violette serverer likører.
Du er en kunstner. Tak skal du have.
Violette.
De siger, du er kunstner. Er det sandt?
De snakker vrøvl.
De taler sandheden.
Han ... var en kunstner.
Hvem er han?
Antonin Carême.
Hvorfor er deres hatte anderledes?
Kokkehuen i Carêmes tid
fremkaldte en mand, der stod ud af sengen.
Du ser? Derfor ændrede han det.
Han smuttede en papskive ind.
Denne tegning af ham viser, hvordan man bærer den, vippet til den ene side.
Hvad er det?
Hvor længe har du lavet mad på herregården?
Åh, altså...
Jeg har været her...i årevis.
- Hr. Dodin lærte dig at lave mad? - Nej.
Jeg lavede mad længe før jeg mødte ham.
Hvem lærte dig så?
Mine forældre. Min far var konditor i Paris.
Også en berømt.
Men det var primært min mor.
Han var ikke særlig tålmodig.
Hvor er de nu?
De døde for længe siden.
Hvad følte du ved din første bid af Baked Alaska?
- Jeg græd næsten. - Hvorfor?
Jeg ved ikke.
Har du nogensinde grædt, når du har spist noget?
Ingen.
Hvad tror du, der skete?
Jeg ved ikke.
Lyt til dette.
Auguste Escoffier og en vis César Ritz
skal til at åbne et såkaldt palads i Monte Carlo.
Det første hotel af sin slags
at tilbyde sine kunder haute cuisine.
Men vil Escoffier ikke miste sin sjæl på så stort et sted?
Til det modsatte.
Det er perfekt til en mand som Escoffier.
Vi lever med arven fra Carême.
Med Escoffier drømmer vi om fremtiden.
At tro han kun er 38 år gammel.
Kun 13 år
adskille Antonin Carêmes død og Escoffiers fødsel.
Herrer.
Hr.
Min herre Prinsen af Eurasien
sendte mig for at invitere dig til at spise ved hans bord med din suite.
Undskyld mig, men hvem taler du til?
Der er fem mænd i dette rum.
Jeg vil gerne henvende mig til hr. Dodin,
kokkekunstens Napoleon.
- Hvordan ved du, at det er mig? - Er det ikke dig?
Ja.
Fortsæt venligst.
Tilgiv mig.
Som jeg sagde,
min herre, prinsen af Eurasien, som rejser igennem,
inviterer dig til at spise ved hans bord med din suite.
Til lejligheden sendte Hans Højhed bud efter sin mesterkok.
Han vil assistere kokken, der er specielt hyret af hotellet på hans anmodning
at tjene dig.
Han vil aldrig acceptere.
Fortæl venligst...
... Hans Højhed ...
...at jeg accepterer hans invitation.
Tak ham varmt.
Disse fire herrer er min suite.
Jeg takker dig i prinsens navn.
En officiel invitation udsendes i morgen.
Mine herrer, jeg ønsker jer en dejlig aften.
Napoleon...
Vi var sikre på, at du ville nægte.
Mm.
Jeg kunne ikke nægte.
For flere dage siden blev jeg bedt om at acceptere det.
Hvad synes du om Pauline? Pigen har noget.
Jeg er enig, hun har åbenbart en gave til kulinariske kunst.
Da hun smagte Baked Alaska,
Jeg troede, hun ville græde.
Man kan have perfekt tonehøjde i en alder af tre,
i en alder af fem dechifrere et partitur
set for første gang, ligesom Mozart.
Man kan ikke være gourmet før 40.
Det er ærgerligt ikke at udvikle en gave, som vores andre gourmeter kan nyde.
Hm?
Jeg kan se, det er vigtigt for dig.
Og ikke til dig?
Tilsyneladende mindre end for dig.
I morgen tager jeg Pauline hjem og snakker med hendes forældre.
Hm.
Tak skal du have.
Men hvis du vil, vil jeg gerne tale med hendes forældre.
Som du vil.
Jeg ser hende opfinde en enestående ret flere år fra nu.
Åh. Opdagelsen af en ny ret...
...bringer mere glæde til menneskeheden end opdagelsen af en ny stjerne.
Eugénie.
Må jeg banke på din dør i aften?
Siden hvornår spørger du på forhånd?
Banke.
Du vil se, om den er åben eller ej.
Hvis jeg spørger, er det for at sikre, at den ikke er låst.
Du vil se.
Jeg spørger dig endnu en gang.
- Gift dig med mig. - Mm!
Hvor mange gange vil du spørge mig?
Når jeg først er blevet gift, tvivler jeg på, at jeg ville have ret til at låse min dør.
Vi bruger mere tid sammen end mange ægtefæller.
Vi studerer tekster og opskrifter, laver dem og spiser dem.
Og dit vid får mig til at grine.
Så fortæl mig...
...er vi ikke glade sådan her?
Mm.
Der er meget vittighed mod ægteskab.
Du kan måske lide denne.
Ægteskab er en middag, der begynder med dessert.
Ah!
Hvor frygteligt.
Det første par, Adam og Eva, startede med dessert.
Mm.
Det er sandt, alt startede med noget, de spiste.
Så svaret er nej.
Næste fredag vil jeg gerne komme til din gård for at købe et par kalve.
Jo da.
Fredag har du dit ugentlige møde med din bankmand.
Som din notar vil jeg benytte lejligheden til at give ham
flere gerninger at lægge i sit pengeskab.
Meget godt.
For kalvene, siger jeg til Antonin. Han vil møde dig i pennen.
Dem vil jeg også gerne se.
Medmindre der dukker noget op, er jeg der også.
Ah!
Hej elskede.
- Hej. - Hej.
- Er du OK? - Ja.
- Hej, hvordan går det? - Tak fordi du tog hende med hjem.
- Åh, det var min fornøjelse. - Meget venlig.
Hej. Hej.
- Hvordan har du det? - Meget godt.
Kun seks?
Jeg har kun en lille pande. Vi tilbereder dem i portioner.
Ortolans. Eugénie køber dem på markedet.
Men de er aldrig så gode som her.
Augustin svælger dem med hirsefrø
indtil de er møre små kugler.
Han plukker dem uden at rense dem. Og voilà.
De er næsten færdige.
Med din tilladelse vil jeg gerne træne Pauline.
Mr. Dodin er enig. Hun har egenskaberne til at blive en exceptionel kok.
- Enestående. - Det er en stor ære.
- Hun er stadig et barn. - Det er den bedste alder at lære.
Pauline fortalte mig om dit grøntsagsplaster.
Det er et vidunder.
Tag dig tid til at tænke. Min køkkendør vil altid stå åben.
- Kom! - Hvad er det?
En kobberantenne kronet med zink.
Vi plantede dem over det hele.
Åh.
De er placeret 20 fod fra hinanden.
Meget overraskende.
Hvad er de til?
De skaber en elektrisk strøm i jorden.
Det gør planterne sundere og mere robuste,
og vores afgrøde er bedre.
- Virkelig? - Ja.
Det første år eksperimenterede vi på halvdelen af haven.
Den anden halvdel havde ingen antenner.
Forskellen var slående.
Ah...
Tak skal du have.
Tak, Augustin.
Tak skal du have.
- Mm. - Åh.
- Åh. - Åh.
- Augustin. - Tak skal du have.
- Tak og til næste runde. - Jeg går i gang.
Har du set Eugénie?
Hun har været på sit værelse siden hun tog Pauline med hjem.
- Åh. Der er du. - Er du okay?
Ja.
Jeg hørte du kom ind.
Jeg var ved at lave din aftensmad.
Men...
Hvordan var ortolanerne?
Violette sagde, at du blev på dit værelse.
Det er ikke noget.
Hvad med Paulines forældre?
Det gik godt.
De gik med til hendes læreplads?
Nej. Øhm...
De var hverken enige eller uenige.
- De vil tænke. - Åh.
Eugénie, jeg er bekymret.
Ville det ikke være klogere af Dr. Rabaz at komme og tjekke dig?
Nej, han ville spilde sin tid.
Mester, uden nogen prætentiøsitet tilsigtet,
min køkkenchef skal læse det beskedne måltid, han har æren af at servere.
Det er altid en fornøjelse at høre en menu.
Man opfatter konstruktionen af måltidet
og kokkens hensigt.
Læs venligst.
Menuen består af tre tjenester.
For det første er supperne duebisque,
vagtler i coulis à la reine, rejer.
Til sidst fyldte såler.
Til midterfadet en årsvin
med i hver ende en kongepaté og en fasantærte
med sommertrøfler.
Hors doeuvres:
spyttede agerhøns med krydderurter og essens af skinke,
poupetin af turtelduer og udstoppede gedder.
De vigtigste entréer:
to fyldte kyllinger i fløde og unge kaniner à la Saingaraz.
Vinene til denne første ret.
Efter suppen: tør sherry.
Til hvidvinen:
Carbonnieux, Langon, Meursault og Pouilly.
Til de røde: Chainette, Thorins og Saint Estèphe.
Mens den anden gudstjeneste bliver lagt,
Cypern Malvoisie og Madeira vil blive serveret.
Det andet kursus vil have to entréer
før de fire stegeretter:
lottes à la vestale fra Genevesøen
og torrent ørred à la chartreuse .
Stegene bliver kalkun, à la daube
ribben af oksekød hollandaise,
bryst af kalvekød au pontife
med sødt brød på lignende måde
og queneller fra samme udskæring.
Til sidst snittet udstoppet fårelår i tynde skiver.
Der vil være tre saucer:
piquante , fattigmandssovs og himmelblå.
Og tre salater: urter, appelsiner og oliven.
Tilbehøret til stegene og salaterne...
Prinsens generøsitet blev til en prøvelse.
Måltidet varede over otte timer.
Prinsen mener, at en gourmet ikke skal frygte nogen menu,
også selvom måltidet varer en dag og en nat.
Ved starten af den tredje gudstjeneste,
Jeg troede, at min mave ville svigte mig.
Men mit ubehag sluttede
og jeg gik overraskende igennem til slutningen.
Hvad tænkte Dodin?
Jeg har ikke haft mulighed for at tale med ham.
Kort sagt, Dodin så prinsens måltid
som en tykt sæt konstruktion.
Rigelig og rig, men intet lys eller klarhed.
Ingen luft, ingen logik, ingen linje.
Brugerdefineret, men ingen regler. En parade, men ingen organisation.
Et måltid præget af fejl i rækkefølgen
af smag og teksturer.
Hvad med desserterne?
Mandelkager,
som kræver sådan opmærksomhed, blev serveret efter isene,
som lammer og dæmper sanserne,
og før ostene,
også iset.
Serveret på denne måde efterlader de en middelmådig eftersmag.
Mere præcist sagde han:
En eftersmag af almindeligt cremet smør.
Det var det.
Var noget upåklageligt?
Vinene.
Selvom deres ordre ikke var det.
Cigarerne.
Ratafiaerne og eaux-de-vie også.
Mm.
Spiste han, da han kom hjem i går, før han gik på pension?
Han ville ikke sove på mindet om prinsens måltid.
Jeg tjente ham simpelthen
en klar suppe med et pocheret æg og estragonstykker,
kalkunbryst i vingele og en frikassé med aspargesspidser.
Et par kiks med et glas Grenache,
et stort udkast af honninglime-te
og han gik i seng.
Hvad laver han nu?
Han studerer.
En menu.
- At invitere prinsen? - Ja.
Eugénie, vi ville være taknemmelige, hvis du kunne fortælle os det
hvad han planlægger at tjene prinsen, så snart du ved.
Ville du?
Ja selvfølgelig.
Hjælp dig selv.
- Mm. - Hm?
Hej Augustin.
Hej Eugénie.
Det bliver en pot-au-feu.
Er du sikker?
- En pot-au-feu? - Ja.
Han vil servere prinsen kogt oksekød og grøntsager.
Det er det.
Man vælger en udskæring af frisk oksekød,
blødte så lidt som muligt.
Det skal være et tykt snit.
Rump er et fremragende valg
på grund af dets balance mellem magert kød og fedt.
Kødet skylles ikke, for at beholde dets saft.
Efter at have fjernet knoglerne,
kødet bindes op, så det ikke falder fra hinanden,
placeres derefter i en gryde med en pint vand pr. pund kød.
Uforståelig.
Eugénie?
Mine venner!
Mine venner. Har du set Eugénie?
Hun var her tidligere, men hun gik.
Beaubois, så du hende, da du fulgte vores bankmand?
Ingen.
Rabaz!
Eugénie, hvad er der galt?
- Er du okay? - Ja.
Jeg faldt i søvn.
- Rřr dig ikke. Bevæg dig ikke. - Hvad?
Hvad er der galt?
- Hvad skete der? - Jeg har det fint.
- Eugénie? - Jeg ved ikke.
Jeg tror, jeg faldt i søvn.
- Faldt i søvn? - Ja.
Åh. Alle er her.
Ja, kom med os.
Forsigtig.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Støt dig til Mig.
Intet seriøst.
Men du har ikke arvet et godt helbred fra dine forfædre.
Jeg bringer dig noget medicin senere.
- Hvordan har du det? - Helt i orden.
Du vil ikke holde mig i sengen.
Du har brug for hvile.
Vær fornuftig og bliv i sengen.
Jeg er kendt for at have en vis kompetence inden for mit felt,
og jeg er en ven.
Tro mig, ville du?
OKAY.
Tak skal du have.
Få noget hvile.
Jeg går den gode læge ud og er straks tilbage.
Din bouillon er lækker.
Jeg får måske smag for at blive opvartet.
Når som helst du vil.
Det er min fornøjelse.
Du har bedre ting at lave. Violette kan lave mad til mig.
Violette.
Mm.
Hun kan næsten ikke koge vand.
På trods af dit smil virker du...
...alvorlig.
Selv grav.
- Gør jeg det? - Mm.
Det vid, jeg elsker så højt, er væk.
Hvad er der galt?
Når jeg...
Da jeg fandt dig i haven...
...Jeg troede...
...jeg troede jeg ville...
... dø selv.
Jeg føler mig fuld af liv.
Jeg er så glad.
Og taknemmelig.
Jeg ville elske noget mere af din bouillon
medmindre det er imod den gode læges anbefalinger.
Selvfølgelig.
Du kan sende en invitation til prinsen, når du vil.
Jeg er frisk og klar.
Medmindre du ikke er det?
Øh...
Jeg har en bedre idé.
Violette.
Tak skal du have.
Husk...
... sidste år købte jeg tre flasker på en auktion i London.
En Krug Clos dAmbonnay champagne fra 1837.
Den tilbragte 50 år på bunden af havet
da båden, der transporterede 2.000 flasker til Amerika, blev skibbrudt.
Alt er her stadig.
Tak skal du have.
Må jeg se dig spise?
Hvis du vil.
Mm.
En kinesisk digter fra det 11. århundrede
overholdt én regel hele sit liv.
Han arbejdede et år,
derefter viet hele næste år til sin kone.
Jeg burde have fulgt hans eksempel.
I det du lige sagde...
...adskillige ord udgør et problem.
For eksempel er du hverken digter eller kineser.
Jeg er ikke digter.
Gastronomiens Napoleon,
prinsen, kongen...
Og mange andre navne, men ikke digter.
Lad os sige...ikke endnu.
Mm.
Og der var ordet kone.
Det arbejder jeg på.
Jeg vender tilbage.
Tænderne...
Ja, tænderne...
... bryde maden op.
Dernæst kirtlerne af alle arter...
...fugt det inde i munden.
Tungen blander maden ved at flytte den rundt...
...presser den så mod ganen...
...for at frigive safterne
og nyd smagen.
Maden bringes til midten af munden,
hvorefter...tungen hviler mod underkæben.
Den rejser sig i midten,
danner en skråning ved sin base,
som trækker maden til bagsiden af munden.
Der tager svælget over og trækker sig sammen på skift.
Det transporterer maden til spiserøret,
hvis peristaltiske bevægelse fører det til maven.
Men med dig, Eugénie,
denne aktivitet...
...er absolut smuk.
Vidunderlig.
Vær meget omhyggelig med at præsentere tallerkenen
overfor Eugénie, sådan her.
Ja Hr.
Du kan gå nu.
Pas på, pladen skal vende en bestemt vej.
Ja, det ved jeg.
Venner!
Kære venner!
Eugénie og jeg
har besluttet at gifte os i vores efterår.
Ikke efterår!
Tør du ikke protestere med Pauline!
Forsikre mig, du ved intet om efterår, Pauline?
Vi er i vores efterår, og jeg siger det uden melankoli.
Og vi skal giftes til efteråret.
Efteråret med guld og regn er en klog tid med gode råd.
Det er også en god sæson for gastronomi.
En efterårsrose er mere udsøgt end en anden.
Åh.
I efteråret,
druehøsten bringer kølige vinde, vildt og godt humør.
Du har kastanjer, artiskokker, grønne druer og pærer.
Og skønt vagtler, sangsangere og engsnager går,
Skovduen, Skovsneppen og Anden ankommer...
...fra den anden ende af verden for at vække vores appetit.
Imens kommer havet over forskrækkelsen
forårsaget af sommervarmen.
I Normandiet høstes æbler med pinde
at pynte og variere vores søde retter.
Om efteråret spiser man ved levende lys,
bedre og længere, med større fornøjelse og glæde.
Det er rigtigt!
Ænder og vilde gæs rejser fra nord til syd.
Efteråret er overgangen fra sommerens sparsommelige glæder
til vinterens solide fornøjelser.
Eugénie, lad os gifte os til efteråret...
...og byd velkommen til vinterens glæder sammen.
Bravo!
Gæsterne var tilfredse, tror jeg.
Vi er heldige at have så hyggelige venner.
Så du siger, at vi er i vores efterår.
Tal for dig selv.
Jeg er i mit livs sommer.
Og når jeg tager afsted, bliver det stadig sommer.
Jeg elsker sommer.
Gør du ikke?
Jeg kan godt lide alle årstider.
De første kølige dråber regn, de første snefnug,
de første skorstensbrande, de første knopper.
Disse første ting, der kommer tilbage hvert år, glæder mig.
Men sommersolen...
Jeg elsker den brændende fornemmelse.
Jeg har brug for den fornemmelse
inde i min krop.
Som de gløder, jeg håndterer hver dag.
Jeg forstår.
Kom ind.
Dette er nu også dit værelse.
Så...
Nu sker det.
Menuen for Hans Kongelige Højhed Kronprinsen af Eurasien.
Godbidder før suppen.
Eugénie Chatagnes suppe.
Mm.
Brillat-Savarins fritter.
Dodins pot-au-feu.
Soubise puré.
Dessert.
Hvidvine fra skråningerne af Dézaley og Château-Grillet.
Rødvine fra Châteauneuf-du-Pape, Séguret og Chambolle.
Der.
- Og det er alt? - Ja.
Mm...
Det er...
Det er... Hvordan skal jeg sige det?
Jeg tøver mellem ordene
farlig
og dristige.
Vælg audacious.
Sådan en ringe menu ville næppe omfatte
den første ret af prinsens almindelige måltider.
Og...
...der er pot-au-feu.
Jeg ved, hvad du synes.
Disse tre vulgære ord er vanære og dufter med fedt.
Men kogt oksekød og grøntsager
er så fransk.
Det har overlevet århundreder og næret mange familier.
Derfor tager jeg udfordringen op
at forundre prinsen med min egen personlige pot-au-feu.
Med din hjælp, selvfølgelig.
Tak skal du have.
Hm.
Det skræmmer mig ikke.
Og dig?
Fornemmer du, at jeg vakler?
- Ja. - Hvorfor skulle jeg være bange?
Eugénie?
Tag mig i dine arme.
Eugénie?
Hvad er der galt? Violette!
Du er enig, kære kollega,
at medicin ikke er en eksakt videnskab.
Kom nu, det er absurd.
Du er ikke her for at definere medicin!
Alligevel er det nyttigt.
Det forklarer, hvorfor vi ikke ved visse ting
i den faktiske tilstand af vores videnskab.
Så du ved ikke, hvad der er galt med Eugénie? Du ved intet!
Nej, vi ved det ikke.
Vi ved ikke om det er alvorligt eller ej
eller hvordan det kan udvikle sig.
Det er meget muligt, at det overhovedet ikke udvikler sig.
Hendes besvimelsesanfald kan forsvinde, som de kom.
Lad os håbe det.
Ja, lad os håbe.
- Hvordan har du det? - Bøde.
Eugénie, jeg er ked af det, men du har det ikke godt.
For kun timer siden besvimede du i mine arme.
Jeg er bekymret. Forstår du?
Jeg er ked af, at jeg skræmte dig.
Men...kun en time senere havde jeg det godt.
Tak fordi du kom hele denne vej
at give vores ven Dr. Rabaz en anden mening.
I to er enige om, at jeg har det helt fint.
Det er endda ret pinligt for mig.
Jeg vidste, at da du ankom,
du ville finde en sund kvinde.
- Rabaz, sig noget. - Hvad mere kan jeg sige?
Dette er det bedste øjeblik på dagen.
Tak skal du have.
Jeg ved, at jeg var urimeligt ængstelig.
Lige nu...
...Jeg er forvisset om, at du har det godt.
Nogle af mine nætter ved du,
fordi du deler dem med mig.
Men de andre nætter...
Vil du gerne vide noget om dem?
Mere end noget andet.
De nætter, hvor min dør forbliver åben for dig
er talrige.
Ikke så meget som jeg gerne vil.
Dem, når den er låst, er også mange.
Alt for mange.
Der er også mange nætter, hvor...
... liggende i min seng, forestiller jeg mig dig
gå fra dit værelse til mit.
- Lydløst. - Mit hjerte hamrer hver gang.
To gange skete der noget ekstraordinært.
Hvad var det?
Jeg forestillede mig, at du stille og roligt kom ud af dit værelse.
Jeg så dig gå op ad trappen,
drej til højre og gå ned ad gangen.
Så tog du servicetrappen op til min etage.
Et par skridt mere og du nåede min dør.
Til sidst hvilede du din hånd på håndtaget.
To gange.
Kun to gange...i alle disse år,
i samme øjeblik jeg forestillede dig, at du åbnede min dør...
...det åbnede virkelig.
Violette?
Violette.
Det er Eugénie.
Kan du gå og se?
Vil du ikke spise?
Jeg kan lave noget enkelt til dig.
Tak, jeg har det godt.
Du har ikke spist i to dage. Det er ikke rimeligt.
Kan du bede Louis om at fjerne disse ting?
Jeg har ikke brug for dig mere.
Jeg havde en mærkelig drøm for et stykke tid siden.
Jeg drømte, at jeg var menneskehedens første kok.
Når du siger først, mener du så den bedste?
Eller den første mandlige kok?
Jeg fortalte Eugénie min drøm, som jeg fortalte dig.
Men jeg indser nu...
...hun må ikke rigtig have forstået, hvad jeg ville sige.
Det er dumt, jeg skulle have været mere...
Jeg burde have været opmærksom, sørget for, at der ikke var nogen misforståelser.
Jeg er sikker på, at hun vidste præcis, hvad du ville sige.
For at lave retter, som de dukkede op i dit sind,
Eugénie havde brug for exceptionel intuition
og en perfekt forståelse af den mand, du er.
Lad os give Dodin vores forslag.
Vi får at se.
Ja.
Vi kan ikke bare gøre ingenting.
Jeg har tillid til denne liste over kokke.
Har Dodin tro?
En ting vi aldrig sagde nok...
...Eugénie var en meget smuk kvinde.
- Hm. - Hm.
Spørgsmålet er,
hvem vil tale med Dodin?
Ikke mig i hvert fald.
Jeg har måske en idé.
Vi ved, hvad Dodin spiser til morgenmad.
Eugénie?
Hvad er det?
Hvad sker der?
Violette?
Hvem er du?
Hvem sagde, at du kunne have det forklæde på?
Hr.
Tag den af med det samme.
Tag det af!
Gå.
Gå!
Gå, sagde jeg!
Hvorfor gjorde du...?
Hvad kom over dig, Violette?
Vi undskylder.
Det var min idé. Det var dumt.
Tal ikke mere om det.
Vi har lavet en liste over kokke.
Ingen!
Hr.
Herrer.
Frue. Hr.
Tilgiv os, at vi kommer uanmeldt.
Ingen skade sket, frue.
Sid ned.
Hvordan har Pauline det?
Det er faktisk derfor, vi kom for at se dig.
Hun er meget ulykkelig.
Lige siden Eugénies død...
...hun spørger, om hun stadig kan være din lærling?
Uden en kvalificeret kok...
...det ville være umuligt.
Vi forstår og vi har forklaret situationen, men...
...hun virker uvillig til at glemme dit forslag.
Det overgår mig.
Det forstår vi godt.
Tak fordi du lyttede til os.
Pauline...
På trods af sin unge alder,
Pauline er udstyret med en viljestyrke, der forbløffer os.
Dette er ikke et indfald, snarere sand beslutsomhed.
Undskyld, at jeg spørger dig om dette...
Ville du være villig til at forklare hende dine grunde personligt?
Selvfølgelig.
Jeg vil tale med hende.
Tak skal du have.
Mange tak. Herrer.
Hr. Dodin.
Her er en liste over kandidater...
...som vi tegnede sammen.
Fileter din sål, fjern skindet
og skær fileterne i lige store stykker.
Trim dem.
Imens smeltes smør i en stor stegepande.
Drys fileterne med salt.
Drys dem med lidt smeltet smør.
Når det er tid, sætter du dem på komfuret.
Når den ene side er fast, vend dem.
Når de er kogt, tørrer du dem og sætter dem i en ring på et fad.
Hæld maître dhôtel sauce over fileterne
hvortil du har tilføjet reduceret velouté
og ekstra citron.
Meget godt, sir.
Tak, frøken, du kan gå.
Meget godt, sir.
Her, smag.
Tak skal du have.
Perfekt tilberedt.
- Din kalvefricandeau . - Tak skal du have.
Denne meget komplekse suppe
har enestående gammeldags charme.
Det skal have én smag,
men hver del af denne smag
skal bevare sin egen personlige og naturlige kvalitet.
I store træk burde det minde om en sonates udvikling,
hvor hvert tema bevarer sit eget liv og individuelle smag
inden for helhedens blandede kraft og harmoni.
Her er opskriften. Læs den venligst omhyggeligt.
Kunne Eugénie lave denne suppe?
Ja selvfølgelig. Meget godt, faktisk.
Den blev opkaldt efter hende.
Jeg er ked af, jeg er ikke i stand til at lave denne suppe.
Men hvis du tror, jeg kunne lære det af dig...
...Lad mig venligst vide.
Farvel, sir.
Hvordan har løgene det? Vis mig.
Du kan tage dem af komfuret.
Begynd at sautere svampene.
Salt og peber.
Tilsæt nu bacon og smør.
Jeg kommer.
Konditordej gør gryden lufttæt
og forhindrer aromaerne i at slippe ud.
Når dejen er kogt, lukkes gryden.
Så tager vi den ud af ovnen
og kog det forsigtigt over lavt blus.
Pauline, vågn op.
Vi skal lave en pot-au-feu.
Pauline, vågn op.
Sæt dette på komfuret.
Det er godt.
Hjælp mig.
Smag på marven.
Godt? Du kan lide det?
Nej, det gør du ikke.
Det er normalt, du er for ung.
Knoglemarv...
...er meget komplekst.
Det kræver kultur og en god hukommelse at forme sin smag.
Sådan skal marv smage.
Husk det.
- Ja Hr. - Godt.
Der.
Skimme ske.
Tak skal du have.
Bare våd dine læber.
Det er godt.
Det får kødet til at smage endnu bedre.
Chambolle Musigny.
Den har alt. Klasse, elegance, renhed.
En lang afslutning.
Og en ekstraordinær buket.
Det er toppen af Bourgogne.
Indbegrebet af nåde.
Og Eugénies yndlingsvin.
Maden vi lavede er meget god.
Men det er ligesom en skitse eller en skitse.
20 år.
Vi har arbejdet sammen i over 20 år.
Vi lavede mad hver dag.
Jeg læste en opskrift, og hun arbejdede med magi på komfuret.
Jeg savner hende.
Da hun talte til mig...
...Jeg så hendes mund og hendes øjne lige så intenst, som jeg lyttede.
Men nu...
...det er overstået.
Jeg tænker på hende hvert sekund.
Tilgiv mig, at jeg bragede ind.
Jeg må hellere komme tilbage senere.
Grimaud!
Faktisk kan det ikke vente.
Så kom ind.
Jeg spiste frokost hjemme hos en bekendt.
Efter et konsum af stør knoglemarv...
Blændende!
Denne ret dukkede op.
Jeg kom hurtigt her...
...for at få dig til at smage det.
Mm. Havbrasen.
Perfekt tilberedt,
lang tid ved lav varme for at respektere fisken.
Sødkager sauteret i smør...
Med foie gras?
Det har jeg aldrig set.
Jeg havde aldrig parret dem sammen.
Morel svampe...
...er foråret.
Simret i en smule fløde med...
...et strejf af kaffe, der går godt.
Blandingen af søde brød og knoldselleri er afdæmpet, afdæmpet,
ikke eksplosiv og meget omsluttende.
Agurken,
bevidst efterladt rå for sin tonus...
...og citronens note af syrlighed bringer friskhed til denne konstruktion.
Med fisken er det en anden historie.
Brødene fungerer som krydderi til fisken,
som bevarer sin naturlige duft
med disse perfekt kogte grøntsager.
Et fint møde mellem jord og hav
der priser landets skønhed.
Grimaud, det er beundringsværdigt.
Hun hedder Adèle Pidou.
Lad os se hende.
- Har vi fundet hende? - Det tror jeg gerne.
Pauline, hvad laver du? Vi venter på dig.
Gæsterne var tilfredse, tror jeg.
Ja.
Vi er heldige at have så hyggelige venner.
Så du siger, at vi er i vores efterår.
Tal for dig selv. Jeg er i mit livs sommer.
Og når jeg tager afsted, bliver det stadig sommer.
Jeg elsker sommer.
- Gør du ikke? - Jeg kan godt lide alle årstider.
De første kølige dråber regn,
de første snefnug,
de første skorstensbrande,
de første knopper.
Disse første ting, der kommer tilbage hvert år, glæder mig.
Men sommersolen...
Jeg elsker den brændende fornemmelse i min krop.
Som de gløder, jeg håndterer hver dag.
Jeg forstår.
Vi har boet under samme tag i over 20 år.
Hvordan har du holdt din standhaftighed og udholdenhed over for mig?
St. Augustin sagde...
...lykke...
... fortsætter med at ønske det, vi allerede har.
Men du, har jeg nogensinde haft dig?
Må jeg spørge dig om noget?
Det er meget vigtigt for mig.
Er jeg din kok eller...
...er jeg din kone?
Min kok.
Tak skal du have.
Downloaded from subtitlesnest.com