שלום, ויולט.
- שלום אדוני. איפה אוגיני?
היא בגן. היא קוטפת ירקות עם לואיס.
האם האמבטיה שלי מוכנה?
רק עוד סיר אחד של מים חמים.
תודה.
ויולט.
תודה.
ממ.
יוגיני, זה טעים.
מי את, גברת צעירה?
זאת פאולין, האחיינית שלי. אני מטפל בה היום.
תשב, אז.
תודה לך אדוני.
אני ממליץ לך לאכול את זה עם כפית. זה עושה את כל ההבדל.
ויולט, אם תסיימי, את יכולה לבוא לכאן?
- סיימתי. - אתה יכול להשתלט. תודה.
חלצית העגל, בבקשה.
בסדר.
תודה.
כשתסיימו, תוכלו להשיג את הסרטנים.
המים רותחים.
תראה, נוסיף את הדג.
רוצה לעזור לי?
זה טוב.
תמשיך.
שים את זה שם.
אני אכין את הקונלים.
אפשר את הקרם?
תודה.
הגיע הזמן להוציא את בשר העגל, בבקשה.
הירקות, ויולט.
תודה.
מסרק התרנגול.
ויולט, בבקשה לסנן את החמאה.
כן אדוני.
תודה.
פאולין, בואי הנה.
תריח את זה.
- מריח טוב? - כן.
טעם את זה.
זכור את הטעם.
אתה תשווה ברגע שזה יובהר.
אתה מזהה את הרוטב הזה?
לא.
אתה יכול למנות את המרכיבים?
צלעות קצרות.
בייקון מעושן.
פלפל אדום.
פטריות.
שׁוּמָר.
עגבניות.
תפוזים.
יַיִן.
כן, בוער.
פטרוזיליה. טימין.
עלה דפנה.
כמון.
ערער ברי.
צפורן.
תמשיך הלאה.
זה הכל, אני חושב.
יש גם פפריקה וקוניאק.
וכדי לרכך את חומציות היין, נוסיף גלי דומדמניות.
הנה לך.
רוטב בורגנוט.
בראבו.
ילדה מדהימה.
כן.
הנה, ויולט.
היין, בבקשה.
זָהִיר.
אתה טובל את המצקת.
ואז אתה מטפטף...
...הציר מעל חלבון הביצה...
...לסנן את החלאות.
כך משיגים מרק יפה וצלול.
לך על זה.
טַעַם.
האם זה שונה, עכשיו זה הובהר?
כן. זה לא כל כך חזק.
מה שאתה מאבד בטעם אתה מרוויח בצבע.
לפני כן, הטעם היה חזק וגס יותר.
עכשיו זה יותר עדין.
אני אומר שצריך לחכות לו עוד קצת.
הרי רבז עשה היום מעשה טוב
על ידי עזרה לאם צעירה ללדת.
– מה אתה אומר, מגות? - ממ.
ואתה, בובואה?
אני מסכים איתך, גרימוד.
האדם הוא החיה היחידה ששותה ללא צמא.
יין הוא הצד האינטלקטואלי של הארוחה.
בשר וירקות, הצד החומרי.
יותר גרוע מרעב זה לא לדעת מתי תאכל.
הנה רבז.
סלחו לי, חברים יקרים, הייתי צריך ללכת הביתה ולהחליף.
ילדה קטנה ומקסימה נולדה היום.
בקושי יכולנו להתאפק לטעום את הקונסום.
אחרי המאמץ הגדול שלה, הרך הנולד זרקה את עצמה בתאווה
ליד חזה אמה לארוחה הראשונה שלה.
זה עורר את התיאבון שלי.
הקונסום הזה כל כך עדין.
כאן.
אה.
איזה ביטוי מושלם.
פוליני-מונטראצט, ידידי.
תודה.
אתה לא טוב, יוגיני?
אני... אני בסדר, אני...
אני אהיה בסדר.
אנחנו חייבים לאנטונין קארמה את הוול-או-ונט.
אומרים שהוא המציא את זה על ידי חטיפת בצק עלים פגום מהתנור.
אתה מאמין לסיפור הזה?
אנחנו לא היסטוריונים.
אבל אנחנו אוהבים סיפור טוב, גם אם הוא לא נכון.
איזה גורל יוצא דופן.
הילד ננטש ברחוב בגיל שמונה.
מאז מותו, מלכים הודחו,
אבל קארמה, המלך הגאון של הגסטרונומיה,
עדיין עומד.
שום תהילה של יריב לא הטילה צל על שלו.
כשאני חושב על קארמה, אני רואה ילד שברירי נושא צרור,
ננטש בפריז בשיא המהפכה.
בוכה, הוא שומע את אביו אומר לו
לא לחזור הביתה, כי אין מספיק אוכל
לו ול-14 אחיו.
זה מדהים, הוא לא ראה שוב את המשפחה שלו,
למרות שמעולם לא עזב את פריז לאחר מכן.
רגע, תעשה את זה לאט.
אני אתחיל מחדש.
האם הוול-או-ונט היה טוב?
זה הדבר הכי טוב שאי פעם אכלתי. - אה.
סיים את האוכל שלך.
ממ.
אתה אוהב את זה?
כן.
בשר הדג עדין מאוד.
הממ.
קלוס-ווגו!
כל הכבוד רבז.
מְעוּלֶה.
רבז הישן והטוב.
ממ.
אלוהים ברא מים, אבל האדם ברא את היין.
ממ! זה מדהים.
יש לי סיפור נחמד על Clos-Vougeot בשבילך.
בשנת 1364, האפיפיור אורבן החמישי
רצה לעזוב את אביניון ולחזור לרומא עם חצרו.
ו... הו, אלוהים.
אני מסכים, גרימוד, כל שיחה חייבת להיפסק
כאשר מופיע תרנגול הודו כמהין.
אבל זה רק חלצי עגל עם חסה קלועה.
טוב מאוד. פטררק אומר לנו שהקרדינלים
לא היה רצון לעזוב את אביניון.
הם דמיינו חיים עלובים הרחק מיינות הבורגונדי שלהם.
ההתנגדות הייתה כל כך גדולה
האפיפיור איים לנדות את אב המנזר של מנזר סיטו,
זאן דה בוסייר,
האם לא יפסיק לספק לאביניון את קלו-ווגו.
עם מותו של עירוני החמישי,
יורשו, האפיפיור גרגוריוס ה-11,
ביטל מיד את איום הנידוי
כדי שחצרו ייהנה שוב מקלו-ווגו.
מממ.
ויולט.
כאן.
תמיד מרשים.
מְפוֹאָר.
יש גלידה בפנים.
זה נס.
לא, לא נס,
תגובה מדעית בלבד.
חלבון ביצה טרופה מהווה מבודד מצוין.
- באמת? - הגלידה נשארת קפואה.
בֶּאֱמֶת? לא ידעתי את זה.
פיזיקאי אמריקאי גילה את התופעה הזו,
מה שנתן לבלזק את הרעיון ליצור את הקינוח.
אני רואה.
בלזק, השף הראשי במלון גרנד הוטל.
- אה, כן. - הוא זה שיצר...
- בהחלט. - איך קוראים לזה שוב?
אלסקה אפויה.
בסדר.
אז, בסופו של דבר, זה קינוח מדעי.
בערך.
איך זה נקרא?
אלסקה אפויה.
למה אלסקה?
אני לא יודע.
יוגני!
תודה.
- זה היה מעולה לחלוטין. - תודה.
אנחנו מתגעגעים אליך בחדר האוכל.
כן, למה אתה אף פעם לא אוכל איתנו?
דודין, אתה לא יכול לעשות משהו כדי לגרום ליוגני להצטרף אלינו?
זה תלוי ביוגני.
זה פשוט לא אפשרי.
למה לא? זה חייב להיות.
נוכחותך תתקבל בהערכה רבה.
לעשות... כדי לעשות דברים כמו שצריך, אני צריך להיות כאן.
במטבח.
אני רק...
אני משוחח איתך בחדר האוכל דרך מה שאתה אוכל.
מה אני עוד יכול להגיד?
ואין דבר שאתה אוכל שגם אני לא אוכל.
הטורבוט, למשל.
טעמתי את זה לפניך כשהיא נמסרה הבוקר. אני...
אני...
שאפתי את הריח שלו,
סובבתי אותו, ליטפתי אותו בכל רגע שהיה במטבח הזה.
אני יודע בעל פה את הצבע שלו,
מרקם וטעם אחיד.
בלי לנגוס.
אז, הטורבו הזה לא נתן לך יותר ממה שקיבלתי.
עכשיו, רבותי, צאו לסלון.
ויולט תגיש ליקרים.
אתה אמן. תודה.
ויולט.
אומרים שאתה אמן. האם זה נכון?
הם מדברים שטויות.
הם מדברים אמת.
הוא ... היה אמן.
מי הוא?
אנטונין קארמה.
למה הכובעים שלהם שונים?
כובע השף בימיו של קארמה
עורר גבר שקם מהמיטה.
אתה רואה? בגלל זה הוא שינה את זה.
הוא החליק פנימה דיסקית קרטון.
הציור הזה שלו מראה איך ללבוש אותו, מוטה לצד אחד.
מה זה?
כמה זמן בישלת באחוזה?
נו טוב...
אני כאן... שנים.
מר דודין לימד אותך לבשל? - לא.
בישלתי הרבה לפני שפגשתי אותו.
אז מי לימד אותך?
ההורים שלי. אבי היה שף קונדיטור בפריז.
גם מפורסם.
אבל זו הייתה בעיקר אמא שלי.
הוא לא היה סבלני במיוחד.
איפה הם עכשיו?
הם מתו מזמן.
מה הרגשת בביס הראשון שלך באלסקה האפויה?
- אני כמעט בכיתי. - למה?
אני לא יודע.
האם אי פעם בכית כשאכלת משהו?
לא.
מה אתה חושב קרה?
אני לא יודע.
הקשב לזה.
אוגוסט אסקופיר וסזאר ריץ מסוים
הולכים לפתוח מה שנקרא ארמון במונטה קרלו.
מלון ראשון מסוגו
להציע לקהל לקוחותיו מטבח עילי.
אבל האם אסקופייר לא יאבד את נשמתו במקום כל כך גדול?
להיפך.
זה מושלם לגבר כמו אסקופיר.
אנחנו חיים עם המורשת של Carême.
עם אסקופיר, אנחנו חולמים על העתיד.
לחשוב שהוא רק בן 38.
רק 13 שנים
להפריד בין מותו של אנטונין קארמה לבין לידתו של אסקופיה.
רבותי.
אֲדוֹנִי.
אדוני נסיך אירואסיה
שלח אותי להזמין אותך לסעוד ליד שולחנו עם הסוויטה שלך.
סליחה, אבל למי אתה מדבר?
יש חמישה גברים בחדר הזה.
אני רוצה לפנות למר דודין,
נפוליאון של אמנויות הקולינריה.
- איך אתה יודע שזה אני? - זה לא אתה?
כן.
בבקשה, תמשיכי.
סלח לי.
כפי שאמרתי,
אדוני, נסיך אירואסיה, שנוסע דרך,
מזמין אותך לסעוד ליד שולחנו עם הסוויטה שלך.
לרגל המאורע שלח הוד מעלתו את המאסטר שף שלו.
הוא יסייע לשף שנשכר במיוחד על ידי המלון לפי בקשתו
לשרת אותך.
הוא לעולם לא יקבל.
בבקשה ספר...
...הוד מעלתו...
...שאני מקבל את הזמנתו.
תודה לו בחום.
ארבעת האדונים האלה הם הסוויטה שלי.
אני מודה לך בשם הנסיך.
הזמנה רשמית תישלח מחר.
רבותי, אני מאחל לכם ערב נעים.
נפוליאון...
היינו בטוחים שתסרב.
ממ.
לא יכולתי לסרב.
לפני מספר ימים התחננתי לקבל את זה.
מה אתה חושב על פאולין? לילדה יש משהו.
אני מסכים, ברור שיש לה כישרון לקולינריה.
כשהיא טעמה את אלסקה האפויה,
חשבתי שהיא תבכה.
אפשר לקבל גובה צליל מושלם בגיל שלוש,
בגיל חמש לפענח ניקוד
נראה בפעם הראשונה, כמו מוצרט.
אי אפשר להיות גורמה לפני גיל 40.
חבל לא לפתח מתנה שחברינו האנינים יוכלו ליהנות ממנה.
הממ?
אני רואה שזה חשוב לך.
ולא אליך?
כנראה פחות ממך.
מחר, אקח את פאולין הביתה ואדבר עם הוריה.
הממ.
תודה.
אבל אם תרצה, אני רוצה לדבר עם ההורים שלה.
איך שתרצה.
אני רואה אותה ממציאה מנה יוצאת דופן בעוד מספר שנים.
אה. גילוי של מנה חדשה...
... מביא יותר שמחה לאנושות מאשר גילוי של כוכב חדש.
יוגיני.
אפשר לדפוק על דלתך הלילה?
ממתי שואלים מראש?
נְקִישָׁה.
אתה תראה אם זה פתוח או לא.
אם אני שואל, זה כדי לוודא שהוא לא נעול.
תראה.
אני שואל אותך שוב.
- תינשא לי. - ממ!
כמה פעמים תשאל אותי?
ברגע שהתחתנתי, אני בספק אם תהיה לי הזכות לנעול את הדלת שלי.
אנחנו מבלים יותר זמן ביחד מהרבה בני זוג.
אנחנו לומדים טקסטים ומתכונים, מכינים אותם ואוכלים אותם.
והשנינות שלך מצחיקה אותי.
אז תגיד לי...
...האם אנחנו לא מאושרים ככה?
ממ.
יש הרבה שנינות נגד נישואים.
אולי תאהב את זה.
נישואים הם ארוחת ערב שמתחילה בקינוח.
אה!
כמה נורא.
הזוג הראשון, אדם וחוה, התחיל עם קינוח.
ממ.
זה נכון, הכל התחיל ממשהו שהם אכלו.
אז, התשובה היא לא.
ביום שישי הבא, אני רוצה לבוא לחווה שלך לקנות כמה עגלים.
בטוח.
ביום שישי יש לך את הפגישה השבועית שלך עם הבנקאי שלך.
כנוטריון שלך, אנצל את ההזדמנות לתת לו
כמה מעשים לשים בכספת שלו.
טוב מאוד.
לגבי העגלים, אני אגיד לאנטונין. הוא יפגוש אותך בעט.
גם אני הייתי רוצה לראות אותם.
אם לא יצוץ משהו, גם אני אהיה שם.
אה!
שלום מתוק.
- שלום. - שלום.
- אתה בסדר? - כן.
- שלום מה שלומך? תודה שהבאת אותה הביתה.
הו, זה היה העונג שלי. - מאוד אדיב.
שלום. שלום.
- מה שלומך? - טוב מאוד.
רק שישה?
יש לי רק מחבת אחת קטנה. נבשל אותם בקבוצות.
אורטולנים. יוגיני קונה אותם בשוק.
אבל הם אף פעם לא טובים כמו כאן.
אוגוסטין זולל אותם בזרעי דוחן
עד שהם כדורים קטנים רכים.
הוא תולש אותם בלי להרוס אותם. והוואלה.
הם כמעט סיימו.
ברשותך, אני רוצה לאמן את פאולין.
מר דודין מסכים. יש לה את התכונות להפוך לטבחית יוצאת דופן.
- יוצא דופן. - זה כבוד גדול.
- היא עדיין ילדה. - זה הגיל הטוב ביותר ללמוד.
פאולין סיפרה לי על חלקת הירק שלך.
זה פלא.
קח את הזמן לחשוב. דלת המטבח שלי תמיד תהיה פתוחה.
- לבוא! - מה זה?
אנטנת נחושת עטורת אבץ.
שתלנו אותם בכל מקום.
אה.
הם ממוקמים במרחק של 20 רגל זה מזה.
מאוד מפתיע.
בשביל מה הם נועדו?
הם יוצרים זרם חשמלי באדמה.
זה הופך את הצמחים לבריאים וחסונים יותר,
והיבול שלנו טוב יותר.
- באמת? - כן.
בשנה הראשונה עשינו ניסויים בחצי מהגן.
לחצי השני לא היו אנטנות.
ההבדל היה בולט.
אה...
תודה.
תודה, אוגוסטין.
תודה.
- ממ. - אוהו.
- אה. - אוהו.
- אוגוסטין. - תודה.
- תודה ולסיבוב הבא. - אני אתחיל.
ראית את יוגיני?
היא הייתה בחדרה מאז שלקחה את פאולין הביתה.
- אה. הנה אתה. - האם אתה בסדר?
כן.
שמעתי שנכנסת.
עמדתי להכין לך ארוחת ערב.
אבל...
איך היו האורטולנים?
ויולט אמרה שנשארת בחדר שלך.
זה שום דבר.
מה עם ההורים של פאולין?
זה הלך טוב.
הם הסכימו להתלמדות שלה?
לא. אממ...
הם לא הסכימו או לא הסכימו.
- הם רוצים לחשוב. - אה.
יוגיני, אני מודאג.
האם לא יהיה חכם יותר שדר רבז יבוא לבדוק אותך?
לא, הוא היה מבזבז את זמנו.
מאסטר, ללא יומרה מכוונת,
השף הראשי שלי יקרא את הארוחה הצנועה שיש לו הכבוד להגיש.
לשמוע תפריט זה תמיד תענוג.
קולטים את בניית הארוחה
וכוונת השף.
בבקשה תקרא.
התפריט מורכב משלושה שירותים.
עבור הראשון, המרקים הם ביסק יונים,
שליו ב-coulis à la reine, שרימפס.
לבסוף, סוליות ממולאות.
למנה המרכזית, חזיר בן שנה
עם, משני קצותיו, פטה מלכותי ופשטידת פסיון
עם כמהין קיץ.
מתאבנים:
חוגלות ירקות עם עשבי תיבול ותמצית חזיר,
פופטין של יוני טורטל, ופייק ממולאים.
המנות העיקריות:
שתי תרנגולות ממולאות בשמנת וארנבות צעירות à la Saingaraz.
היינות למנה ראשונה זו.
אחרי המרק: שרי יבש.
ליין הלבן:
Carbonnieux, Langon, Meursault ו-Pouilly.
לאדומים: ציינט, תורינס וסנט אסטה.
בזמן שהשירות השני מונח,
יוגשו מלווזי קפריסין ומדיירה.
למנה השנייה יהיו שתי כניסות
לפני ארבע מנות הצלייה:
lottes à la vestale מאגם זנבה
ופורל טורנט א-לה-שרטרז .
הצלי יהיה הודו, à la daube
צלעות הולנדייז בקר,
חזה עגל או פונטיף
עם מתוקים בצורה דומה
וקונלים מאותו חתך.
לבסוף, רגל כבש ממולאת פרוסה דק.
יהיו שלושה רטבים:
פיקנטי , רוטב עני וכחול שמיים.
ושלושה סלטים: עשבי תיבול, תפוזים וזיתים.
התוספות שילוו את הצלי והסלטים...
נדיבותו של הנסיך הפכה למבחן.
הארוחה נמשכה למעלה משמונה שעות.
הנסיך מאמין שגורמה לא צריך לחשוש מתפריט,
גם אם הארוחה נמשכת יום אחד ולילה אחד.
בתחילת השירות השלישי,
חשבתי שהבטן שלי תכשיל אותי.
אבל אי הנוחות שלי נגמרה
ובאופן מפתיע עברתי עד הסוף.
מה חשב דודין?
לא הייתה לי הזדמנות לדבר איתו.
בקיצור, דודין ראה את הארוחה של הנסיך
כמבנה עבה.
שופע ועשיר, אבל אין אור או בהירות.
בלי אוויר, בלי היגיון, בלי קו.
מותאם אישית, אבל אין חוקים. מצעד, אבל אין ארגון.
ארוחה מסומנת בפגמים ברצף
של טעמים ומרקמים.
מה עם הקינוחים?
מאפי השקדים,
שדורשים תשומת לב כזו, הוגשו אחרי הקרח,
שמשתקים ומרגיעים את החושים,
ולפני הגבינות,
גם קר.
מוגשת כך, הם משאירים טעם לוואי בינוני.
ליתר דיוק, הוא אמר:
טעם לוואי של חמאה מוקרמת נפוצה.
זה היה זה.
האם משהו היה חסר הגנה?
היינות.
למרות שההזמנה שלהם לא הייתה.
הסיגרים.
גם הרטפיאס והאו -דה-ווי .
ממ.
כשהגיע הביתה אתמול, האם סעד לפני שפרש?
הוא לא רצה לישון על זיכרון הארוחה של הנסיך.
פשוט שירתתי אותו
מרק צלול עם ביצה עלומה וקוביות טרגון,
חזה הודו בגלי יין ופריקסה של קצוות אספרגוס.
כמה ביסקוויטים עם כוס גרנאש,
טיוטה גדולה של תה ליים דבש
והוא הלך לישון.
מה הוא עושה עכשיו?
הוא לומד.
תפריט.
- להזמין את הנסיך? - כן.
יוגיני, נהיה אסירי תודה אם תוכל לספר לנו
מה הוא מתכנן לשרת את הנסיך ברגע שאתה יודע.
היית?
כן כמובן.
עזור לעצמך.
- ממ. - הממ?
שלום, אוגוסטין.
שלום, יוגיני.
זה יהיה פוט-או-פיו.
האם אתה בטוח?
- פוט-או-פאו? - כן.
הוא יגיש לנסיך בשר בקר וירקות מבושלים.
זהו זה.
אחד בוחר נתח של בשר בקר טרי,
דימום כמה שפחות.
זה חייב להיות חתך עבה.
Rump היא בחירה מצוינת
בשל האיזון שלו בין בשר רזה ושומן.
הבשר לא נשטף, כדי לשמור על מיציו.
לאחר הסרת העצמות,
הבשר קשור כדי שלא יתפרק,
לאחר מכן הניחו בסיר עם חצי ליטר מים לכל קילו בשר.
לא מובן.
אוגני?
חברים שלי!
חברים שלי. ראית את אוגיני?
היא הייתה כאן קודם, אבל היא עזבה.
בובואה, ראית אותה כשהתלווית לבנקאי שלנו?
לא.
רבז!
יוגיני, מה לא בסדר?
- האם אתה בסדר? - כן.
נרדמתי.
- אל תזוז. אל תזוז. - הא?
מה לא בסדר?
- מה קרה? - אני בסדר.
- יוגיני? אני לא יודע.
אני חושב שנרדמתי.
- נרדם? - כן.
אה. כולם כאן.
כן, בואי איתנו.
זָהִיר.
אני אעזור לך.
להישען עליי.
שום דבר רציני.
אבל לא ירשת בריאות טובה מאבותיך.
אני אביא לך קצת תרופה מאוחר יותר.
- איך אתה מרגיש? - בסדר גמור.
אתה לא תשאיר אותי במיטה.
אתה צריך מנוחה.
היו הגיוניים והישארו במיטה.
ידוע שיש לי יכולת מסוימת בתחום שלי,
ואני חבר.
תאמין לי, היית?
בסדר.
תודה.
לנוח קצת.
אני אוציא את הרופא הטוב ואחזור מיד.
המרק שלך טעים.
אני עלול לפתח טעם שיחכו לי.
מתי שתרצה.
ברצון.
יש לך דברים טובים יותר לעשות. ויולט יכולה לבשל בשבילי.
ויולט.
ממ.
היא בקושי מצליחה להרתיח מים.
למרות החיוך שלך, אתה נראה...
...רְצִינִי.
אפילו חמור.
- האם אני? - ממ.
השנינות שאני כל כך אוהב נעלמה.
מה לא בסדר?
כשאני...
כשמצאתי אותך בגן...
...חשבתי...
...חשבתי שאעשה...
... למות בעצמי.
אני מרגיש מלא חיים.
אני כה שמח.
ואסיר תודה.
אשמח לעוד קצת מהמרק שלך
אלא אם כן זה נוגד את המלצות הרופא הטוב.
כמובן.
אתה יכול לשלוח הזמנה לנסיך מתי שתרצה.
אני בסדר ומוכן.
אלא אם כן אתה לא?
אה...
יש לי רעיון יותר טוב.
ויולט.
תודה.
זכור...
בשנה שעברה רכשתי שלושה בקבוקים במכירה פומבית בלונדון.
שמפניה Krug Clos dAmbonnay משנת 1837.
הוא בילה 50 שנה בקרקעית האוקיינוס
כאשר הסירה שהובילה 2,000 בקבוקים לאמריקה נטרפה.
הכל עדיין כאן.
תודה.
אפשר לראות אותך אוכל?
אם אתה רוצה.
ממ.
משורר סיני מהמאה ה-11
ציית לכלל אחד כל חייו.
הוא עבד שנה אחת,
ואז הקדיש את כל השנה הבאה לאשתו.
הייתי צריך ללכת לפי הדוגמה שלו.
במה שאמרת הרגע...
...כמה מילים מהוות בעיה.
לדוגמה, אתה לא משורר ולא סיני.
אני לא משורר.
נפוליאון של הגסטרונומיה,
הנסיך, המלך...
ועוד הרבה שמות, אבל לא משורר.
נגיד...עדיין לא.
ממ.
והיתה המילה אישה.
אני עובד על זה.
אני אחזור.
השיניים...
כן, השיניים...
...לפרק את האוכל.
לאחר מכן, הבלוטות מכל המינים...
...להרטיב אותו בתוך הפה.
הלשון מערבבת את האוכל על ידי הזזתו...
ואז לוחץ אותו על החיך...
...לשחרר את המיצים
ולהתענג על הטעם.
האוכל מובא למרכז הפה,
לאחר מכן...הלשון מונחת על הלסת התחתונה.
הוא עולה באמצע,
יוצר מדרון בבסיסו,
מה שמושך את האוכל לחלק האחורי של הפה.
שם, הלוע משתלט ומתכווץ בתורו.
הוא מעביר את המזון לוושט,
שהתנועה הפריסטלטית שלו נושאת אותו אל הבטן.
אבל איתך, יוגיני,
הפעילות הזאת...
... יפה לחלוטין.
נִפלָא.
הקפידו מאוד להציג את הצלחת
מול Eugénie, ככה.
כן אדוני.
אתה יכול ללכת עכשיו.
זהירות, הצלחת חייבת להיות פונה לכיוון מסוים.
כן אני יודע.
חברים!
חברים יקרים!
יוגיני ואני
החלטנו להתחתן בשנות הסתיו שלנו.
לא סתיו!
שלא תעז למחות עם פאולין!
הרגיע אותי, אתה לא יודע כלום על הסתיו, פאולין?
אנחנו בשנות הסתיו שלנו ואני אומר את זה בלי מלנכוליה.
ונתחתן בסתיו.
הסתיו, של זהב וגשם, הוא עונה חכמה של עצות טובות.
זו גם עונה טובה לגסטרונומיה.
ורד סתיו הוא מעולה יותר מאחר.
אוי.
בסתיו,
בציר הענבים מביא רוחות קרירות, ציד ועידוד טוב.
יש לך ערמונים, ארטישוק, ענבים ירוקים ואגסים.
ולמרות שליוים, לוחמים ודרקוני תירס עוזבים,
יונת העצים, הזין והברווז מגיעים...
... מהקצה השני של העולם כדי לעורר את התיאבון שלנו.
בינתיים הים מתאושש מהבהלה
שנגרם על ידי חום הקיץ.
בנורמנדי קוטפים תפוחים בעזרת מקלות
לייפות ולגוון את המנות המתוקות שלנו.
בסתיו, סועד לאור נרות,
טוב יותר ויותר, בהנאה ושמחה גדולה יותר.
זה נכון!
ברווזים ואווזי בר נוסעים מצפון לדרום.
הסתיו הוא המעבר מהנאות החסכנות של הקיץ
לתענוגות המוצקים של החורף.
יוגיני, תן לנו להתחתן בסתיו...
...וקבל בברכה את הנאות החורף ביחד.
בראבו!
האורחים היו מרוצים, אני חושב.
אנחנו ברי מזל שיש לנו חברים כל כך מהנים.
אז אתה אומר שאנחנו בשנות הסתיו שלנו.
דבר בשם עצמך.
אני בקיץ של חיי.
וכשאעזוב, זה עדיין יהיה קיץ.
אני אוהב את הקיץ.
נכון?
אני אוהב את כל העונות.
טיפות הגשם הקרירות הראשונות, פתיתי השלג הראשונים,
השריפות הראשונות בארובה, הניצנים הראשונים.
הדברים הראשונים שחוזרים כל שנה משמחים אותי.
אבל שמש הקיץ...
אני אוהב את תחושת הצריבה.
אני צריך את התחושה הזו
בתוך הגוף שלי.
כמו הגחלים שאני מתמודד איתי מדי יום.
אני מבין.
היכנס.
זה עכשיו גם החדר שלך.
כך...
מתחילים.
התפריט להוד מלכותו נסיך הכתר של אירואסיה.
דקיקים לפני המרק.
המרק של יוגני שאטנה.
ממ.
הלביבות של ברילט-סווארין.
ה-pot-au-feu של דודין.
פירה סוביז.
קינוח.
יינות לבנים של מורדות דזאלי ושאטו-גרילט.
יינות אדומים של Châteauneuf-du-Pape, Séguret ו-Chambolle.
שם.
- וזה הכל? - כן.
ממ...
שֶׁלָה...
זה... איך אני צריך לשים את זה?
אני מהסס בין המילים
מְסוּכָּן
ונועז.
בחר נועז.
תפריט דל כזה בקושי יכלול
המנה הראשונה של הארוחות הרגילות של הנסיך.
ו...
...יש את הפוט-או-פיו.
אני יודע מה אתה חושב.
שלוש המילים הוולגריות הללו מעוררות כבוד ומבושמות בשומן.
אבל בשר בקר וירקות מבושלים
כל כך צרפתי.
הוא שרד את מאות השנים והזין משפחות רבות.
לכן, אני מקבל את האתגר
להדהים את הנסיך עם הפוט-או-פאו האישי שלי.
בעזרתכם כמובן.
תודה.
הממ.
זה לא מפחיד אותי.
ואת?
אתה מרגיש שאני מתלבט?
- כן. - למה שאפחד?
אוגני?
קח אותי בזרועותיך.
אוגני?
מה לא בסדר? ויולט!
אתה מסכים, עמית יקר,
שרפואה היא לא מדע מדויק.
בוא עכשיו, זה אבסורד.
אתה לא כאן כדי להגדיר רפואה!
ובכל זאת, זה שימושי.
זה מסביר למה אנחנו לא יודעים דברים מסוימים
במצב הממשי של המדע שלנו.
אז, אתה לא יודע מה לא בסדר עם יוגיני? אתה לא יודע כלום!
לא, אנחנו לא יודעים.
אנחנו לא יודעים אם זה רציני או לא,
או איך זה עשוי להתפתח.
יתכן מאוד שזה לא מתפתח בכלל.
התעלפויות שלה עלולות להיעלם כלעומת שבאו.
בוא נקווה.
כן, בואו נקווה.
- איך אתה מרגיש? - בסדר גמור.
יוגיני, אני מצטער אבל אתה לא בסדר.
רק לפני שעות התעלפת בזרועותיי.
אני דואג. האם אתה מבין?
אני מצטער שהפחדתי אותך.
אבל... רק כעבור שעה, הרגשתי בסדר.
תודה שבאת כל הדרך הזו
לתת לחברנו דר רבז חוות דעת שנייה.
שניכם מסכימים שאני בסדר גמור.
זה אפילו די מביך עבורי.
ידעתי שכשהגעת,
תמצא אישה בריאה.
– רבז, תגיד משהו. - מה אני עוד יכול להגיד?
זה הרגע הכי טוב ביום.
תודה.
אני יודע שהייתי חרד לא סביר.
עכשיו...
...אני בטוח שאתה בסדר.
חלק מהלילות שלי אתה יודע,
כי אתה חולק אותם איתי.
אבל הלילות האחרים...
האם תרצה לדעת עליהם?
יותר מהכל.
הלילות שבהם הדלת שלי נשארת פתוחה עבורך
הם רבים.
לא כמו שהייתי רוצה.
אלה כאשר הוא נעול הם רבים מדי.
הרבה יותר מדי.
יש גם לילות רבים שבהם...
...שוכב במיטה שלי, אני מדמיין אותך
ללכת מהחדר שלך לשלי.
- ללא רעש. - הלב שלי פועם בכל פעם.
משהו יוצא דופן קרה פעמיים.
מה זה היה?
דמיינתי אותך יוצא בשקט מהחדר שלך.
ראיתי אותך עולה במדרגות,
פנה ימינה וירד במסדרון.
ואז עלית במדרגות השירות לקומה שלי.
עוד כמה צעדים והגעת לדלת שלי.
סוף סוף הנחת את ידך על הידית.
פעמיים.
רק פעמיים...במשך כל השנים הללו,
באותו רגע שדמיינתי אותך פותח את הדלת שלי...
...זה באמת נפתח.
ויולט?
ויולט.
זאת יוגיני.
אתה יכול ללכת לראות?
אתה לא רוצה לאכול?
אני יכול להכין לך משהו פשוט.
תודה, אני בסדר.
לא אכלת כבר יומיים. זה לא הגיוני.
האם תוכל לבקש מלואי להסיר את הדברים האלה?
אני לא צריך אותך יותר.
חלמתי חלום מוזר לפני כמה זמן.
חלמתי שאני הטבח הראשון של האנושות.
כשאתה אומר ראשון, האם אתה מתכוון לטוב ביותר?
או הטבח הגברי הראשון?
סיפרתי לאוגיני את החלום שלי, כמו שאמרתי לך.
אבל אני מבין עכשיו...
... כנראה שהיא לא באמת הבינה מה רציתי להגיד.
זה טיפשי, הייתי צריך להיות יותר...
הייתי צריך לשים לב, לוודא שאין אי הבנה.
אני בטוח שהיא ידעה בדיוק מה רצית להגיד.
להכין מנות כפי שהופיעו בראשך,
יוגיני הייתה זקוקה לאינטואיציה יוצאת דופן
והבנה מושלמת של הגבר שאתה.
בואו ניתן לדודין את ההצעות שלנו.
נראה.
כן.
אנחנו לא יכולים פשוט לעשות כלום.
אני מאמין ברשימת הטבחים הזו.
האם לדודין יש אמונה?
דבר אחד אף פעם לא אמרנו מספיק...
...יוגני הייתה אישה יפה מאוד.
- הממ. - הממ.
השאלה היא,
מי ידבר עם דודין?
לא אני, בכל מקרה.
אולי יש לי רעיון.
אנחנו יודעים מה דודין אוכל לארוחת בוקר.
אוגני?
מה זה?
מה קורה?
ויולט?
מי אתה?
מי אמר שאתה יכול ללבוש את הסינר הזה?
אֲדוֹנִי.
תוריד את זה בבת אחת.
תוריד את זה!
ללכת.
ללכת!
לך, אמרתי!
למה...?
מה עלה עליך, ויולט?
אנו מתנצלים.
זה היה הרעיון שלי. זה היה טיפשי.
אל תדבר על זה יותר.
ערכנו רשימה של טבחים.
לא!
אֲדוֹנִי.
רבותי.
גְבִירתִי. אֲדוֹנִי.
סלח לנו שבאנו ללא הודעה מוקדמת.
לא נגרם נזק, גברתי.
שב בבקשה.
מה שלום פאולין?
למעשה, זו הסיבה שבאנו לבקר אותך.
היא מאוד לא מרוצה.
מאז מותה של יוגיני...
...היא שואלת אם היא עדיין יכולה להיות השוליה שלך?
בלי טבח מוסמך...
...זה יהיה בלתי אפשרי.
אנחנו מבינים והסברנו את המצב, אבל...
...נראה שהיא לא מוכנה לשכוח את הצעתך.
זה מעבר לי.
טוב מאוד, הבנו.
תודה ששמעת אותנו.
פאולין...
למרות גילה הצעיר,
פאולין ניחנה בכוח רצון שמדהים אותנו.
זו לא גחמה, אלא נחישות אמיתית.
סלח לי ששאלתי אותך את זה...
האם היית מוכן להסביר לה את הסיבות שלך באופן אישי?
כמובן.
אני אדבר איתה.
תודה.
תודה רבה לך. רבותי.
מר דודין.
לפניכם רשימת מועמדים...
...שעשינו יחד.
פילה את הסוליה שלך, הסר את העור
וחותכים את הפילטים לחתיכות שוות בגודלן.
חתוך אותם.
בינתיים ממיסים חמאה במחבת גדולה.
מפזרים את הפילטים במלח.
מבססים אותם במעט חמאה מומסת.
כשמגיע הזמן, שים אותם על הכיריים.
כשצד אחד יציב, הופכים אותם.
לאחר בישול, יבש אותם והניח אותם ברינג על צלחת.
יוצקים רוטב מאטר דהטל על הפילטים
שאליו הוספת velouté מופחת
ולימון נוסף.
טוב מאוד, אדוני.
תודה, גברת, אולי תעזוב.
טוב מאוד, אדוני.
הנה, תטעם.
תודה.
מבושל בצורה מושלמת.
- פריקנדו העגל שלך. - תודה.
המרק המאוד מורכב הזה
יש קסם מיושן יחיד.
חייב להיות לזה טעם אחד,
אבל כל חלק מהטעם הזה
חייב לשמור על איכותו האישית והטבעית.
בגדול, זה צריך להזכיר התפתחות של סונטה,
שבו כל נושא שומר על החיים והטעם האישי שלו
בתוך העוצמה וההרמוניה המשולבים של השלם.
הנה המתכון. אנא קרא אותו בעיון.
יוגיני יכולה להכין את המרק הזה?
כן כמובן. טוב מאוד, למעשה.
זה נקרא על שמה.
אני מצטער, אני לא מסוגל להכין את המרק הזה.
אבל אם אתה חושב שאוכל ללמוד את זה ממך...
...בבקשה ידע אותי.
ביי אדוני.
איך הבצלים מסתדרים? תראה לי.
אתה יכול להוריד אותם מהכיריים.
מתחילים לטגן את הפטריות.
מלח ופלפל.
עכשיו מוסיפים בייקון וחמאה.
אני בא.
בצק מאפה הופך את הסיר לאטום
ומונע מהריחות לברוח.
כשהבצק מבושל, הסיר נאטם.
ואז אנחנו מוציאים אותו מהתנור
ומבשלים אותו בעדינות על להבה נמוכה.
פאולין, תתעוררי.
אנחנו הולכים להכין פוט-או-פיו.
פאולין, תתעוררי.
שים את זה על הכיריים.
זה טוב.
תעזור לי.
טועמים את המח.
נו? אתה אוהב את זה?
לא, אתה לא.
זה נורמלי, אתה צעיר מדי.
מח עצם...
...הוא מאוד מורכב.
צריך תרבות וזיכרון טוב כדי לעצב את הטעם של האדם.
זה הטעם של מח.
תזכור את זה.
- כן אדוני. - טוב.
שם.
כף הרפרוף.
תודה.
פשוט הרטיב את השפתיים שלך.
זה טוב.
זה גורם לטעם הבשר אפילו יותר טוב.
Chambolle Musigny.
יש בו הכל. קלאסה, אלגנטיות, טוהר.
סיום ארוך.
וזר יוצא דופן.
זה פסגת בורגונדי.
התגלמות החסד.
והיין האהוב על יוגני.
האוכל שהכנו טוב מאוד.
אבל זה כמו מתווה או סקיצה.
עשרים שנה.
עבדנו יחד למעלה מ-20 שנה.
בישלנו כל יום.
קראתי מתכון והיא עשתה קסם על הכיריים.
אני מתגעגע אליה.
כשהיא דיברה איתי...
...התבוננתי בפיה ובעיניה באותה עוצמה שהקשבתי.
אבל עכשיו...
...זה נגמר.
אני חושב עליה כל שנייה.
סלח לי שהתפרצתי פנימה.
עדיף שאחזור מאוחר יותר.
גרימוד!
למעשה, זה לא יכול לחכות.
אז תיכנס.
אכלתי ארוחת צהריים בבית של מכר.
אחרי צריכה של מח עצם חדקן...
הִסתַנוְרוּת!
המנה הזו הופיעה.
מהר הגעתי לכאן...
...כדי שתטעמו.
ממ. דניס ים.
מבושל בצורה מושלמת,
זמן רב על אש נמוכה כדי לכבד את הדג.
לחמים מתוקים מוקפצים בחמאה...
עם כבד אווז?
מעולם לא ראיתי את זה.
מעולם לא חיברתי אותם יחד.
פטריות מורל...
...הם תקופת האביב.
מושך במעט קרם עם...
...רמז לקפה שהולך טוב.
התערובת של לחמים מתוקים וסלרי אילם, מאופקת,
לא נפיץ ועוטף מאוד.
המלפפון,
נשאר בכוונה גולמי בגלל הטונוס שלו...
...ותווי החומציות של הלימון מביאים רעננות למבנה הזה.
עם הדג, זה כבר סיפור אחר.
המתוקים משמשים כתבלין לדגים,
ששומר על הריח הטבעי שלו
עם הירקות המבושלים בצורה מושלמת.
מפגש יפה של אדמה וים
המשבח את יופייה של הארץ.
גרימוד, זה ראוי להערצה.
קוראים לה אדל פידו.
בוא נלך לראות אותה.
- האם מצאנו אותה? - אני מאמין כך.
פאולין, מה את עושה? אנחנו מחכים לך.
האורחים היו מרוצים, אני חושב.
כן.
אנחנו ברי מזל שיש לנו חברים כל כך מהנים.
אז אתה אומר שאנחנו בשנות הסתיו שלנו.
דבר בשם עצמך. אני בקיץ של חיי.
וכשאעזוב, זה עדיין יהיה קיץ.
אני אוהב את הקיץ.
- נכון? - אני אוהב את כל העונות.
טיפות הגשם הקרירות הראשונות,
פתיתי השלג הראשונים,
שריפות הארובה הראשונות,
הניצנים הראשונים.
הדברים הראשונים שחוזרים כל שנה משמחים אותי.
אבל שמש הקיץ...
אני אוהב את תחושת הצריבה בגוף שלי.
כמו הגחלים שאני מתמודד איתי מדי יום.
אני מבין.
אנחנו חיים תחת אותה קורת גג יותר מ-20 שנה.
איך שמרת על העמידות וההתמדה שלך איתי?
אוגוסטין הקדוש אמר...
...אושר...
...ממשיך לרצות את מה שכבר יש לנו.
אבל אתה, האם אי פעם היה לי אותך?
אפשר לשאול אותך שאלה?
זה מאוד חשוב לי.
האם אני הטבח שלך או...
...האם אני אשתך?
הבישול שלי.
תודה.
Downloaded from subtitlesnest.com